Справа № 761/45302/17
Суддя: Макаренко І. О.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/400/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Шевченківського районного суду м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у м. Києві про визнання бездіяльності та зобов'язання здійснити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив суд:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії з 21 грудня 2010 року у розмірі згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування до складу грошового забезпечення при обчисленні ОСОБА_1 розміру основної пенсії грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо призначення та виплати ОСОБА_1 основної пенсії з 21.12.2010 року відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням та з урахуванням виплачених одноразових додаткових видів грошового забезпечення за 2010 рік - грошова допомога на оздоровлення - 3664,20 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - 3664,20 грн., індексації - 1983,30 грн. та провести доплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.12.2010 р. позивачу призначено пенсію, однак, всупереч вимог чинного законодавства пенсію обчислено у неналежному розмірі. Позивачем було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про перерахунок призначеної пенсії, починаючи з 21.12.2010 р. за останньою штатною посадою перед звільненням з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення за 2010 рік, а саме: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 06.09.2017 №179/1/9363 про нараховане та виплачене йому грошове забезпечення за період з січня 2008 року по грудень 2010 року, яку долучив до заяви. Листом від 08.11.2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки зазначені види грошового забезпечення, не можуть бути враховані до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до закону.

У своєму відзиві на позовну заяву, зазначив що право позивача не було порушено, оскільки позивач не звертався до ГУ ПФУ в м. Києві з відповідними документами, які б визначали його право на проведення перерахунку та зарахування додаткових виплат.

Ухвалою суду від 14.12.2017 року позовну вимогу про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії в частині з 21.12.2010 року по 10.06.2017 р. було залишено без розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив.

ОСОБА_2 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та йому призначено пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як свідчать матеріали справи при обчислені розміру пенсії з урахуванням грошового забезпечення пенсійним органом не враховано виплачені позивачеві щомісячна додаткової грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

З 21.12.2010 р. позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві де і отримує пенсію.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок призначеної пенсії, починаючи з 21.12.2010 р. за останньою штатною посадою перед звільненням з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення за 2010 рік, а саме: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 06.09.2017 №179/1/9363 про нараховане та виплачене йому грошове забезпечення за період з січня 2008 року по грудень 2010 року, яку долучив до заяви.

Листом від 08.11.2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки зазначені види грошового забезпечення, не можуть бути враховані до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до закону.

Судом не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивач не звертався до ГУ ПФУ в м. Києві з відповідними документами, які б визначали його право на проведення перерахунку та зарахування додаткових виплат, оскільки зазначене спростовується, листом відповідача від 08.11.2017 року.

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ст. 9 входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер , премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат, (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом , у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховували внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.04.2005 №4 «Про окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців трокової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» при обчислені пенсії враховуються всі види грошового забезпечення, які одержували військовослужбовці перед звільненням зі служби.

Отже, щомісячна додаткова винагорода та одноразові додаткові види грошового забезпечення військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані та сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в своїх постановах від 10.03.2015 р. у праві № 21-70а15, 20.10.2015 р. у справі № 21-2942а15.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не надано суду беззаперечних доказів правомірності своїх дій.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії є протиправними.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у м. Києві про визнання бездіяльності та зобов'язання здійснити дії.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 2, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у м. Києві про визнання бездіяльності та зобов'язання здійснити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії у розмірі згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування до складу грошового забезпечення при обчисленні ОСОБА_1 розміру основної пенсії грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо призначення та виплати ОСОБА_1 основної пенсії з 10.06.2017 року відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням та з урахуванням виплачених одноразових додаткових видів грошового забезпечення за 2010 рік - грошова допомога на оздоровлення - 3664,20 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - 3664,20 грн., індексації - 1983,30 грн. та провести доплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя