Справа № 726/376/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 726/376/18

Головуючий у 1-й інстанції: Байцар Л.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

25 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 11 квітня 2018 року (повний текст якого складено 16 квітня 2018 року у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, УПП в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Скрипничука Сергія Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, УПП в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Скрипничука Сергія Юрійовича, в якому просила: скасувати постанову серії ВР № 303151 від 22 лютого 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень; провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень закрити; стягнути з Державного бюджету України на її користь матеріальну шкоду у сумі 720,00 гривень за доставку транспортних засобів за допомогою евакуатора, та 288,00 гривень за зберігання транспортних засобів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанова винесена інспектором патрульної поліції Скрипничуком С.Ю. незаконно, з грубим порушенням вимог КУпАП та з перевищенням наданих повноважень, оскільки її автомобіль був припаркований біля тротуару по вул. І.Франка, і жодним чином не перешкоджав руху іншим транспортним засобам та не створював загрози безпеці руху.

Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 11 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. Так, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції при вирішенні даної судової справи проігноровано доводи, що її припаркований автомобіль жодним чином не перешкоджав руху інших транспортних засобів та не створював загрози безпеці руху.

Відповідачі не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

В судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі повноважних представників в судове засідання не направили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 22 лютого 2018 року інспектором роти № 3 БУПП в м. Чернівці лейтенантом поліції Скрипничуком С.Ю. було складено постанову серії ВР № 303151, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. Як вбачається зі змісту постанови, інспектором встановлено, що позивач 22.02.2018 о 15 год. 00 хв. на перехресті вул. І.Франка та вул. А.Міцкевича здійснила стоянку на перехресті, чим суттєво перешкодила руху іншим транспортним засобам, чим порушила ПДР п. 15.10 "д".

Не погоджуючись із даною постановою, ОСОБА_2 звернулася до суду для її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, що підтверджується відповідними доказами, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно безпідставності притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, колегія суддів враховує наступне.

ОСОБА_2 не заперечує той факт, що саме вона 22 лютого 2018 року близько 12-ї години здійснила стояку транспортного засобу "Nissan Note" по вул. І.Франка і за приписами ч. 1 ст. 78 КАС України вказана обставина не підлягає доказуванню.

Так, в матеріалах справи наявний акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22 лютого 2018 року, відповідно до якого автомобіль ОСОБА_2 "Nissan Note" був затриманий о 14:55 та доставлений для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Чернівці вул. Заводська, 22.

Відповідно до фотознімків, які зроблені безпосередньо на місці правопорушення та які додані відповідачем до відзиву, підтверджується факт стоянки вказаного транспортного засобу на перехресті.

В матеріалах справи наявні також письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких вбачається, що транспортний засіб "Nissan Note" д.н.з. НОМЕР_1, який був припаркований на перехресті вул. І.Франка та вул. А.Міцкевича, заважав проїзду інших транспортних засобів, які були змушені маневрувати, у зв'язку з обмеженою оглядовістю.

Разом з тим, з оглянутих судом апеляційної інстанції фотознімків слідує, що хоча позивач і здійснила стоянку з порушенням вимог п. 15.10 ПДР, що нею і не заперечувалось в судовому засіданні, однак відповідачем протиправно кваліфіковано такі дії за п.п. "д" як стоянка у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів, оскільки наявні в матеріалах справи докази не підтверджують, що транспортний засіб позивача зробив неможливим рух інших транспортних засобів. Відсутні в матеріалах справи і докази того, що через дії позивача створено перешкоду для руху пішоходів.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які, до того ж, не були допитані в ході розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки з даних пояснень слідує, що водії інших транспортних засобів все-таки мали змогу рухатися на перехресті вул. І.Франка та вул. А.Міцкевича, що прямо суперечить відомостям, наведеним в оскаржуваній постанові.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що нею не було створено перешкоди дорожнього руху або загрози безпеці руху через достатність ширини проїзної частини вулиць Міцкевича та І.Франка для одночасного проїзду габаритних транспортних засобів із врахуванням того, що рух транспортних засобів по вказаним вулицям є одностороннім, у зв'язку із чим інспектором невірно кваліфіковано її дії як порушення вимог п.п. "д" п. 15.10 ПДР, а відтак і протиправно притягнуто до відповідальності саме за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що відповідачем, відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено порушення позивачем п.п. "д" п. 15.10 ПДР, у зв'язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки витрати позивача у сумі 720,00 гривень за доставку транспортних засобів за допомогою евакуатора та 288,00 гривень за зберігання транспортних засобів слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 11 квітня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, УПП в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти № 3 БУПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Скрипничука Сергія Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ВР № 303151 від 22 лютого 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 720,00 гривень за доставку транспортних засобів за допомогою евакуатора, та 288,00 гривень за зберігання транспортних засобів за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 червня 2018 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.