Справа № 826/1460/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1460/17 Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Коротких А.Ю., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2017 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №181-1305/Р від 10.06.2016.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2017 адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 10.06.2016 №181-1305/Р.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що винесене податкове повідомлення-рішення відповідає нормам чинного законодавства, тому підстави для його скасування відсутні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є неправомірним, оскільки, згідно розрахунку, визначеного на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість належного позивачу автомобіля становить 925541,55 грн, що є меншою вартості визначеної підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, за якої автомобіль підпадає під оподаткування транспортним податком.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву не надав.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно з ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, моделі GL CDI 4 MATIC, 2013 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

10.06.2016 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, пп.267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення - рішення №181-1305/Р, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25000,00 грн.

Позивач не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомлення-рішенням звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов до висновку, що відповідачем не надано доказів, що транспортний засіб позивача є об'єктом оподаткування згідно із приписами статті 267 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком, затверджена постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18.02.2016.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 403 від 10.04.2013, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Згідно п. 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою КМ України №403 від 10.04.2013, середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г/100) х (1 ± (Гк/100), де Цн- ціна нового транспортного засобу в Україні; Г- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Пунктом 13 Методики вказано, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Таким чином, для визначення об'єкта оподаткування транспортного податку в розпорядженні контролюючого органу має бути інформація про середньоринкову вартість певного автомобіля із врахуванням його марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач тощо. При цьому, об'єктом оподаткування є транспортний засіб, вартість якого більше 750 розмірів мінімальної заробітної плати та з року випуску минуло не більше 5 років.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 визначена у розмірі 1378 грн.

Об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500,00 грн (750 х 1378,00 грн) та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

На офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщена інформація про середньоринкову вартість легкових автомобілів.

Отже, для визначення об'єкта оподаткування транспортним податком в розпорядженні органу Державної фіскальної служби має бути інформація про середньоринкову вартість певного автомобіля із врахуванням його марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач та пробігу тощо.

З огляду на законодавчі зміни щодо запровадження місцевих податків і зборів, колегія суддів зазначає, що Державою дотримано вимоги податкового законодавства при встановлення транспортного податку у 2016 році.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно сформованого на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, моделі GL CDI 4 MATIC, 2013 року випуску, згідно якого середньоринкова вартість транспортного засобу позивача становить 925541,55 грн, що є меншою вартості визначеної підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, за якої автомобіль підпадає під оподаткування транспортним податком.

Крім того, суд першої інстанції враховуючи те, що вищевказаний розрахунок сформований з урахуванням пробігу кілометражем у 27000, який не підтверджений жодним доказом, повторно сформував розрахунок, в якому застосував нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів визначений в додатку №2 до Методики, а саме 27 тисяч кілометрів за рік, відповідно до якого середньоринкова вартість транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, моделі GL CDI 4 MATIC, 2013 року випуску становить 906948,71 грн, тобто також є меншою вартості визначеної підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, за якої автомобіль підпадає під оподаткування транспортним податком.

Тобто вартість транспортного засобу позивача є меншою ніж встановлено нормами чинного законодавства, що не дає можливості віднести його до об'єкту оподаткування транспортним податком.

Колегія суддів не приймає до уваги наданий податковим органом розрахунок по транспортному податку з фізичних осіб на 2016 рік (а.с.12), оскільки в даному розрахунку зазначено рік випуску транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, моделі GL CDI 4 MATIC 2016 рік, в той час, як дата випуску автомобіля, що належить позивачу є 2013 рік, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином, враховуючи наявність помилки щодо року випуску транспортного засобу у роз ранку наданого податковим органом, суд апеляційної інстанції не може приймати даний доказ, як належний.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що автомобіль марки MERCEDES-BENZ, моделі GL CDI 4 MATIC, 2013 року випуску, який належить позивачу, не є об'єктом оподаткування у 2016 році, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення №181-1305/Р від 10.06.2016 про визначення позивачу податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку у розмірі 25000,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, податковим органом в апеляційній скарзі взагалі не зазначено у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції, будь-яких доказів чи пояснень, які не досліджувалися раніше теж не надано.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02.07.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: А.Ю.Коротких

Н.В. Безименна