Справа № 462/3063/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/2041/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Костів М.В.,

судді Матковська З.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивача Шейхет М., Шумелда Р.Р.

представник відповідача Закорчемний І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Представництва Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 лютого 2018 року у справі № 462/3063/17 (суддя Кирилюк А.І., рішення оголошено 09:24 м. Львів) за адміністративним позовом Представництва Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Ходорівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Представництво Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області (відповідач) щодо невиконання вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998р. №604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України», в частині п.п.3,4, щодо місць давніх поховань «Поховання Єврейського цвинтаря», що знаходяться на вул. Шевченка у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області та зобов'язати Ходорівську міську раду виконати вимоги розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998р. №604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України», в частині п.п.3,4, щодо місць давніх поховань «Поховання Єврейського цвинтаря», що знаходяться на вул. Шевченка у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області.

В обґрунтування адміністративного позову позивач посилається на наступне. Представництво Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу, впродовж кількох років, замовляло роботи з археологічних досліджень, виготовлення документації на нововиявлені пам'ятки та їх державної реєстрації. Території поховань Єврейського цвинтаря, що знаходиться на вул. Шевченка у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, були предметом вивчення та дослідження позивачем. З цією метою вивчалися архівні документи, що зберігаються як у вітчизняних, так і у закордонних архівах. Дані документи опрацьовувались фахівцями у сфері археології, геодезії, картографії тощо та, в подальшому, стали підставою для виготовлення паспорта об'єкта культурної спадщини «Поховання Єврейського цвинтаря». У ході проведених досліджень наявність давніх поховань знайшли своє підтвердження у зв'язку із чим позивач звертався до компетентних органів про вжиття заходів з метою збереження об'єкта культурної спадщини. В ході проведених досліджень встановлено наступне. Об'єкт розташований в західній частині м. Ходорів біля вул. Шевченка. Цвинтар має форму багатокутника г-подібну, що витягнута вздовж вул. Шевченка із заходу на схід. Обмежений проїзною вулицею та житловими забудовами. Площа території становить близько 1 га, третина якої забудована, на двох третинах розташоване футбольне поле. Територія не виділена, огорожа відсутня. По території проходять лінії електропередач та інші комунальні мережі. Загальний технічний стан незадовільний. Позивач наголошує, що цвинтар є важливою історико-меморіальною пам'яткою, яка засвідчує давнє перебування єврейського населення у м. Ходорів та зазначає, що Ходорівська міська рада, в свою чергу, не виконала жодних вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998р. №604-р. «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України», таким чином допустивши бездіяльність в частині п.п.3,4, щодо місць давніх поховань «Поховання Єврейського цвинтаря», що знаходяться на вул. Шевченка у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05 лютого 2018 року у справі № 462/3063/17 в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована, фактично, доводами позовної заяви.

Представники позивача в судовому засіданні підтримують вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача проти поданої апеляційної скарги заперечує, просить в задоволені такої відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. В обґрунтування своїх заперечень посилається на наступне. Ходорівській міській раді Жидачівського району Львівської області не відомі жодні документальні докази, які б підтверджували точне розташування стародавнього Єврейського кладовища в м. Ходорів на території сучасного спортивного комплексу Стадіону «Будівельник», який є власністю Ходорівської об'єднаної територіальної громади та окрасою сучасного міста Ходорова. Окрім цього зазначив, що є сумніви щодо достовірності наданих суду документів, а також наголосив, що у відповідності до абзацу 15 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР, право комунальної власності право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Відповідач вважає, що позивачу не вдалося документально довести факту точного місця розташування Стародавнього Єврейського кладовища на території м. Ходорова, як це вимагає Закон України «Про охорону культурної спадщини». В своєму запереченні відповідач акцентує також, що на території сучасного спортивного комплексу Стадіону «Будівельник» жодних закритих кладовищ, у тому числі кладовищ національних меншин та місць масового розстрілу населення у роки Великої Вітчизняної війни не було, а отже зобов'язати міську раду здійснювати заходи щодо облаштування цих місць, їх утримання та збереження немає законної можливості.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Україна є стороною Конвенції про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини від 16 листопада 1972 року. На виконання своїх міжнародних зобов'язань прийнято Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08 червня 2000 року.

Статтею 1 розділу 1 Конвенції про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини (Конвенцію ратифіковано Указом Президії Верховної Ради УРСР № 6673-ХІ від 04 жовтня 1988 року) визначено поняття «культурна спадщина», зокрема, ансамблі: групи ізольованих чи об'єднаних будівель, архітектура, єдність чи зв'язок з пейзажем яких є видатною універсальною цінністю з точки зору історії, мистецтва чи науки.

Згідно Конвенції про охорону архітектурної спадщини Європи від 03 жовтня 1985 року, стороною якої є Україна, «архітектурна спадщина» включає такі нерухомі об'єкти, пам'ятки: усі будівлі та споруди, що мають непересічне історичне, археологічне, мистецьке, наукове, соціальне або технічне значення, включаючи усі особливості їхнього технічного виконання та оздоблення, архітектурні ансамблі, однорідні групи міських або сільських будівель, що мають непересічне історичне, археологічне, мистецьке, наукове, соціальне або технічне значення і характеризуються спільністю чітких територіальних ознак.

Відповідно до міжурядової Угоди, укладеної між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки «Про охорону та збереження культурної спадщини» від 04 березня 1994 року, - кладовища, поховання жертв репресій тоталітарних режимів визначені об'єктами культурної спадщини, які підлягають до збереження та охороні в цілях і рамках цієї Угоди. Сторони (Україна та США) взяли на себе зобов'язання щодо виконання умов даної Угоди.

Поняття «культурна спадщина», в межах цієї Угоди, означає культові заклади, місця історичного значення, пам'ятники, кладовища та меморіали загиблим, а також архівні матеріали, які мають до цього відношення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини», до історичних об'єктів культурної спадщини відносяться окремі поховання та некрополі, місця масових поховань померлих, визначні місця, пов'язані з важливими історичними подіями, з життям та діяльністю відомих осіб, культурою та побутом народів.

Поняття земель історико-культурного призначення наводиться у ст. 53 Земельного кодексу України, шляхом перелічення їхнього складу: до земель історико-культурного призначення належать землі на яких розташовані пам'ятки культурної спадщини.

Згідно п. 2.3, 3.2, 3.5 Порядку обліку об'єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України №158 від 11 березня 2013 року регулюється облік виявлених об'єктів культурної спадщини і набуття ними правового статусу.

Позивачем надані паспорт об'єкта (а.с.47-52), облікову картку (а.с.53-56), інформацію щодо науково-технічного обґрунтування щодо визначення меж стародавнього єврейського кладовища у м. Ходорові по вул. Шевченка Львівської області (а.с.58-60), фотографії (а.с.61-63), кадастрову карту (а.с.64), викопіювання з генерального плану м. Ходорів (а.с.65), фрагмент топографічної карти м. Ходорів масштабу 1:25000 (а.с.64), архівний німецький аерознімок станом на 1944р. (а.с.66), кадастрова карта м. Ходорів станом на кін. 19 ст. (а.с. 69), план території сучасної місто забудови станом на 2010р. з нанесеною межею стародавнього єврейського кладовища станом на 1944р., м. Ходорів, Жидачівський район, Львівська область (а.с.67) та аерознімок території стародавнього єврейського кладовища станом на 1944р., м. Ходорів, Жидачівський район, Львівська область (а.с.69).

Матеріалами справи доведено, та не спростовано відповідачем, що об'єкт розташований в західній частині м. Ходорів біля вул. Шевченка. Цвинтар має форму багатокутника г-подібну, що витягнута вздовж вул. Шевченка із заходу на схід. Обмежений поїзною вулицею та житловими забудовами. Площа території становить близько 1 га, третина якої забудована, на двох третинах розташоване футбольне поле. Територія не виділена, огорожа відсутня. По території проходять лінії електропередач та інші комунальні мережі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини», органами управління у сфері охорони культурної спадщини є спеціально уповноважені органи, до яких віднесені органи охорони культурної спадщини місцевого самоврядування.

Обов'язки із забезпечення охорони, планування та впорядкування територій місць поховання, в силу вимог ч. 5 ст. 8, ч. 2 ст. 23, ст.31 Закону України «Про поховання та похоронну справу», покладено на органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи.

Статтею 3 цього Закону визначено, що правову основу діяльності в галузі поховання становлять Конституція України, цей Закон, інші закони України, міжнародні договори України тощо.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 604-р від 20 липня 1998 року, органи місцевого самоврядування та державної влади зобов'язано: взяти на облік місця, де залишилися сліди давніх поховань, організувати їх обстеження та вивчення; провести роботу з вивчення стану закритих кладовищ, у тому числі і кладовищ національних меншин; продовжувати здійснювати заходи щодо облаштування цих місць, їх утримання та збереження; не допускати проведення будівельних робіт у місцях, де залишилися сліди давніх поховань та на території закритих кладовищ.

Виконання розпорядження КМУ від 20.07.1998 № 604-р, а саме віднесення об'єктів (в тому числі кладовищ) до історичних об'єктів культурної спадщини проводиться в порядку визначеному ЗУ «Про охорону культурної спадщини» та «Порядку обліку об'єктів культурної спадщини» затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Ходорівською міською радою не виконано п.п. 3,4 розпорядження КМУ від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України», а саме єврейське кладовище не обстежено, межі не вивчено, на облік не взято, заходів, спрямованих на облаштування цього місця, його утримання та збереження відповідачем не вжито.

Бездіяльністю є певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї обов'язків згідно із законодавством України.

Відповідачем до справи не надано жодних належних та допустимих доказів про виконання дій щодо предмету спору, які повинен був і міг вчинити.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії є обґрунтованими та підтверджені належними та допустимими доказами, відтак підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до помилкового висновку, у зв'язку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.243, 246, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Представництва Американського об'єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 лютого 2018 року у справі № 462/3063/17 скасувати, та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Ходорівської міської ради щодо невиконання вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України», в частині п.п. 3,4 щодо місць давніх поховань - «Поховання Єврейського цвинтаря», що знаходиться на вул. Шевченка у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області.

Зобов'язати Ходорівську міську раду виконати вимоги розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р», в частині п.п. 3,4 щодо місць давніх поховань - «Поховання Єврейського цвинтаря», що знаходиться на вул. Шевченка у м. Ходорів Жидачівського району, Львівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді М. В. Костів
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 27 червня 2018 року.