Справа № 826/16245/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 червня 2018 року № 826/16245/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., при секретарі судового засідання Патук А.С.,

за участі: від позивача: Бабинець М.В., від відповідача: Гаврющенко В.В., Варданян А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби (код 39440996)
до Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (код 00153117)
третя особа:ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві
про про накладення арешту на кошти платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників з позовом від 07.08.2015 до Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (приватне акціонерне товариство; далі - Товариство), в якому заявник просить накласти арешт на кошти ПАТ «Чорноморнафтогаз» у сумі 115 126 239,43 грн.

Позов мотивований тим, що станом на час звернення заявника до суду Товариство перебуває на обліку в Міжрегіональному головному управлінні ДФС - Центральному офісі з обслуговування великих платників податків ДФС (далі - «Центральний офіс»). Посилаючись на положення п/п. 16.1.3., 16.1.4., 14.1.175 ПК України Центральний офіс при поданні позову зазначив, що станом на 07.08.2015 податковий борг Товариства становить 115 126 239,43 грн.: 7 650 856,80 грн. - податок на прибуток; 60 148 353,95 грн. - авансові внески з податку на прибуток; плата за користування надрами континентального шельфу і в межах виключної (морської) економічної зони - 47 307 683,14 грн; збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності - 19 345,54 грн.

Ґрунтуючись на положеннях п. 59.1., п/п. 14.1.153 ПК України заявник зазначає, що з метою погашення заборгованості на адресу товариства було направлено податкову вимогу № 36-11 від 03.03.2014, яку було отримано 04.03.2014.

Заявник зазначає, що незважаючи на заходи, що було вжито Центральним офісом, станом на момент звернення до суду з позовом, сума заборгованості залишається несплаченою до відповідних бюджетів.

Враховуючи положення п.п. 59.5., 88.2., п/п. 89.1.1., п. 89.3., п. 95.2. заявник звертає увагу, що було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 03.03.2014 № 4573/10/28-10-25-17, яке вручено платнику податків 04.03.2014.

На підставі рішення про опис майна, податковим керуючим Центрального офісу у зв'язку з відсутністю майна платника, було складено акт опису від 25.02.2015 № 5, яким підтверджено відсутність на день складання акту ліквідаційного майна, що може бути описано у податкову заставу, який також підписано т.в.о. голови правління Товариства.

Заявник зазначає, що загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначена ст. 94 ПК України.

Посилаючись на положення п/п. 20.1.33. ПК України, п. 94.2. ПК України заявник вважає, що наявні підстави для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках боржника, який є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків.

Відтак, заявник просить задовольнити позов.

Товариство проти позову заперечує, зокрема, зазначає, що з 2016 року Товариство перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, яка і є контролюючим органом відносно Товариства, що вбачається з повідомлення Центрального офісу від 28.12.2015 № 12/10/28-10-11-4-14 та довідки від 11.02.2016. Товариство наполягає, що Центральний офіс станом на час розгляду справи не є контролюючим органом, що ним самим визнається, а відтак не має права вимагати накладення арешту.

Крім цього, Товариство також зазначає, що арешт на кошти може бути накладений за відсутності у товариства майна, однак, як зазначає Товариство, згідно декларації з податку на прибуток за 2015 на кінець звітного періоду у Товариства було наявне майно балансовою вартістю 86 107 773 грн., а вже на кінець року складала 232 984 590 грн., що свідчить про неактуальність наданих заявником документів та про недоведеність факту відсутності, зокрема, ліквідного майна.

Ухвалою судді Шулежко В.П. від 13.08.2015 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Враховуючи клопотання відповідача та можливість врегулювання спору в позасудовому порядку, ухвалою від 28.09.2015 на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупинене провадження у справі терміном до 09.11.2015.

Відповідно до заяви від 11.12.2015 заявник зменшив розмір позовних вимог та просив накласти арешт на кошти товариства в сумі 30 691 379,53 грн., враховуючи: рішення № 1 від 13.11.2015 про списання податкового боргу у розмірі 60 148 353,95 грн., у т.ч. пені 1 815 343,59 грн. (податок на прибуток); рішення № 2 від 13.11.2015 про списання 24 267 160,41 грн., у т.ч. пені 21 758,48 грн. (плата за користування надрами); рішення № 3 від 13.11.2015 про списання 19 345,54 грн. (збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ).

Ухвалою від 08.02.2016 зупинене провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/24752/15 за позовом Товариства до Центрального офісу про визнання протиправною бездіяльності в частині неприйняття рішення щодо списання безнадійного податкового боргу в розмірі 30 691 379,53 грн. та про зобов'язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» у розмірі 30 691 379,53 грн.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 10.01.2018 № 20 відповідно до ч. 9 ст. 31 КАС України справу передано на повторний автоматичний розподіл між суддями.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.01.2018 справу розподілено на суддю Кармазіна О.А.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід заначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ухвали від 12.01.2018 справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. та поновлено провадження у справі у зв'язку з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 у справі № 826/24752/15.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 237 КАС України та ч. 14. ст. 31 КАС України, беручи до уваги зміну складу суду на стадії розгляду справи по суті, відповідно до ухвали від 10.01.2018 вирішено повторно розпочати розгляд справи на стадії розгляду справи по суті.

Беручи до уваги те, що Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників (код 39440996) змінило офіційну назву на Офіс великих платників податків ДФС (код 39440996), судом враховано при розгляді справи зміну назви позивача на «Офіс великих платників податків ДФС» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г) (далі - Офіс великих платників).

У судовому засіданні 22.03.2018 відмовлено у задоволенні клопотання Офісу великих платників (позивача) про його заміну на підставі ст. 48 КАС України на ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, оскільки проведення такої заміни згідно з ч. 1 ст. 48 КАС України передбачає згоду особи, якій, на думку Офісу великих платників, належить право вимоги, однак під час судового засідання не надано доказів надання такої згоди. При цьому, враховано положення ч. 7 ст. 48 КАС України, відповідно до якої заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті, який у даному випадку розпочався.

Між тим, на підставі ст. 49 КАС України ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог, як орган, на обліку в якому знаходиться товариство, оскільки рішення у справі може вплинути на виконання цим органом покладених на нього функцій.

Слід додати, що в контексті функцій, виконуваних ГУ ДФС у м. Києві відповідно до приписів п. 41.1. ПК України, п. 19-3 ПК України, п. 7 Положення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 та постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311, ГУ ДФС у м. Києві не заявляло в порядку ч. 1 та ч. 2 ст. 49 КАС України про згоду на заміну позивача - Офісу великих платників на ГУ ДФС у м. Києві, хоча представник Управління був присутній у судовому засіданні (а.с. 223).

У судовому засіданні 26.06.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали, пояснення та заперечення учасників справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Так, у даному випадку учасниками справи не заперечується наявність у Товариства податкового боргу у розмірі, визначеному у заяві позивача про зменшення позовних вимог, прийняття та отримання Товариством вищезгаданої податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу. Під час розгляду справи не надано доказів оскарження та скасування зазначених рішень.

Учасниками справи також не заперечується, що з 2016 року, тобто після звернення заявника до суду, Товариство перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

У взаємозв'язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п.19-1.21. ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

Відповідно до п/п. 20.1.33. ПК України контролюючі органи звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до п/п. 94.6.2. ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

З наведеного вбачається, що судом може бути прийнято рішення про арешт коштів на рахунку боржника, однак, станом на дату прийняття судового рішення вказана особа має перебувати у статусі контролюючого органу, оскільки зворотне суперечитиме функціям, покладеним на ініціатора арешту.

В контексті наведеного, суд зазначає, що згідно з пунктом 41.1 ПК України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 (далі - Положення) Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів. (пункт 7 Положення).

Перелік територіальних органів ДФС визначений постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України».

Відповідно до цієї постанови утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби, зокрема, у м. Киві: Головне управління ДФС у м. Києві, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС.

У той же час, відповідно до 19-1.1. ПК України (в редакції Закону від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII) контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу.

У свою чергу, пунктом 19-3.1. ПК України (в редакції Закону від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII) передбачено, що державні податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків (п/п. 19-3.1.1.); здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням (п/п. 19-3.1.2.); формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи (п/п. 19-3.1.3.); виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом (п/п. 19-3.1.4.).

Тобто, ДПІ за місцем реєстрації Товариства не є контролюючим органом по відношенню до Товариства, зокрема, щодо права вимагати накладання арешту на кошти Товариства у судовому порядку.

У свою чергу, як вже зазначалося та визнається учасниками справи, з 2016 року МГУ ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, назву якого змінено на Офіс великих платників податків ДФС, не здійснює функції обліку відносно Товариства та не є контролюючим органом відносно Товариства.

З наведеного у сукупності вбачається, що станом на час вирішення справи по суті МГУ ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, назву якого змінено на Офіс великих платників податків ДФС, не будучи контролюючим органом по відношенню до Товариства, не має права вимагати арешту коштів на рахунках Товариства, а відтак, не можуть задоволені вимоги Офісу великих платників про арешт коштів Товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку станом на день прийняття судового рішення у заявника відсутнє право вимагати арешту коштів на рахунках платника податків, а відтак наведене є достатньою підставою для висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін

Повний текст складено та підписано 27.06.2018.