Справа № П/811/961/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/811/961/17 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Коротких А.Ю.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ревераддо» до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Ревераддо» (далі - позивач) звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - відповідач 1), Державної фіскальної служби України ( далі - відповідач 2) про зобов'язання відповідача 1 визнати податкову накладну № 1 від 18.05.2017 року такою, що подана вчасно, тобто 18.05.2017 року в день фактичного відправлення її до органів державної податкової служби засобами електронного зв'язку шляхом реєстрації даної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язання відповідача 1 включити відомості з поданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період «квітень» 2017 року за № J0200519 та додатки 1,2,5 до неї до облікових даних Інформаційної бази даних Державної фіскальної служби України.

Черкаський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 30 січня 2018 року позов задовольнив частково. Зобов'язав Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 18.05.2017 року №1 в день фактичного відправлення, а саме 18.05.2017 року. Зобов'язав відповідача 1 включити відомості з поданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2017 року з №J0200519 та додатки 1,2,5 до неї до облікових даних Інформаційної бази даних Державної фіскальної служби України. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт посилався на те, що на час подачі позивачем в електронному вигляді податкової накладної, договір про визнання електронних документів було призупинено в зв'язку з Протоколом чергової групи з питань контролю за реєстрацією податкових накладних №13 від 29 квітня 2017 року. Також апелянт зазначив, що податкова декларація з податку на додану вартість ТОВ «Ревераддо» за квітень 2017 року до Олександрівської ОДПІ взагалі не надходила.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, між ТОВ «Ревераддо» і ДПІ укладено договір про визнання електронних документів №100120172 від 10.01.2017 року, за умовами якого ДПІ зобов'язана забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку (п. 3.1).

Згідно з наданою позивачем роздруківкою електронної квитанції №2 відправника - Центрального порталу прийому звітності ДФС, зазначений договір прийнято та зареєстровано в органі державної фіскальної служби за №.

При спробі 18.05.2017 року зареєструвати податкову накладну №1 позивачем було отримано електронну квитанцію № 1 про відмову у прийнятті вказаних електронних документів із формулюванням причини відмови: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, а саме: - ЄДРПОУ: ' 40336813'. Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності».

19.05.2017 року при спробі зареєструвати податкову декларацію за квітень 2017 року позивачем було отримано електронну квитанцію № 1 про відмову у прийнятті вказаних електронних документів із формулюванням причини відмови: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, а саме: - ЄДРПОУ: ' 40336813'. Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності».

Позивач, не погоджуючись з вказаними діями відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 ПК України до обов'язків платника податку відноситься подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларацій, звітності та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів; повідомлення контролюючих органів про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця.

Податкова звітність (в тому числі і податкові накладні) в Україні подається а електронному вигляді.

Вимоги до оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до Єдиного реєстру податкових накладних встановлені ст. 201 ПК України.

Норми п. 201.10 ст.201 ПК України передбачають, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Таким чином, підставою для неприйняття податкових накладних є порушення вимог, передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201 ПК України.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. Цією нормою також визначено обов'язкові реквізити податкової накладної. Так, у податкові накладні, зокрема, має зазначатись місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Положеннями пунктів 8 - 10 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, визначено, що для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі.

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчислення відповідно до п. 200.1.3 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); 5) порушення вимог, встановлених п. 201.1 та/або п. 192.1 ПК України.

Вказаний перелік є вичерпним.

Отже, чинним податковим законодавством не передбачено такої підстави для відмови у прийнятті податкової декларації та податкових накладних, надісланих засобами електронного зв'язку, як можливе припинення дії договору про визнання електронних документів.

Датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі Державній податковій службі є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Як убачається із матеріалів справи, між позивачем і ДПІ укладено договір про визнання електронних документів №100120172 від 10.01.2017 року, за умовами якого ДПІ зобов'язана забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку. Стан договору - прийнятий. Доказів його розірвання матеріали справи не містять.

Згідно п. 6.3 договору останній діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Підпункт 6.4. договору передбачає, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації. Інших підстав для розірвання договору зазначений документ не містить.

Водночас, згідно п. 49.4 ст. 49 ПК України контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України - прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України №851-IV від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Відповідно до п.1 Розділу 2 Інструкції платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором. Для приймання податкових документів в електронному вигляді від платника податків орган ДПС повинен мати: програмне забезпечення приймання та обробки податкової звітності з засобами КЗІ; чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформовані акредитованим центром сертифікації ключів для органу ДПС (п.6 Розділу 2 Інструкції).

Положеннями Розділу 6 Додатку І Інструкції встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації. У разі припинення дії Договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Наполягаючи на правомірності здійснених дій та прийнятих рішень, відповідач у апеляційній скарзі посилається на те, що договір було не розірвано, а лише призупинено на підставі Протоколу чергової групи з питань контролю за реєстрацією податкових накладних №13 від 29 квітня 2017 року в якому зазначено, що по ТОВ «Ревераддо» вбачається підміна товарних позицій в податкових накладних та проведення мнимих безтоварних операцій з метою формування схемного податкового кредиту суб'єктами господарювання реального сектору економіки, сприянні в несплаті податків до бюджету України.

Однак, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України апелянтом до суду не надано доказів для підтвердження вказаних обставин, як і виконання податковим органом вимог Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також колегія суддів зазначає, що Кабінетом Міністрів України 29 березня 2017 року прийнято постанову № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», в якій визначено й підстави для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

В той же час, пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Однак, в даному випадку, відповідно до квитанцій № 1 до податкової накладної та податкової декларації, підставою для відмови в її прийнятті стало порушення вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008року №233, а саме: - ЄДРПОУ: ' 40336813'. Можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності». Будь який посилань на невідповідність податкової звітності, поданої платником податків, дані документи не містять.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України - прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зміни до ПК України набрали чинності з 01 квітня 2017 року. Період з 01 квітня 2017 року до 01 липня 2017 року був перехідним періодом, протягом якого процедура, визначена п. 201.16 ст. 201 Кодексу, здійснюється без фактичного зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, податковому органу законом надано право лише зупиняти реєстрацію конкретної податкової накладної, а не договору про визнання електронних документів.

Вказані вище обставини свідчать про правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

А.Ю.Коротких