Справа № 810/2984/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

26 червня 2018 року

справа №810/2984/16

адміністративне провадження №К/9901/49841/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2017 року у складі колегії суддів Харченко С. В., Басая О. В., Волкова А. С. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у складі колегії суддів Шурка О. І., Василенко Я. М., Степанюка А. Г. у справі № 810/2984/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Міністерство фінансів України, про визнання незаконними бездіяльності та рішення, його скасування, зобов'язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аніка» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - податковий орган, перший відповідач у справі, правонаступник Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області), Кабінету Міністрів України (другий відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Міністерство фінансів України (далі - третя особа) про:

- визнання незаконним та скасування рішення (листа) Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 18 лютого 2016 № 1163/10/10-13-11-02-10 про відмову у прийнятті копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних на флеш-носії;

- визнання незаконною бездіяльності Кабінету Міністрів України з 01 березня 2016 року, яка полягає у неприйнятті правового акту Кабінету Міністрів України про скасування наказу Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року № 958 та у незабезпеченні перегляду та приведення Міністерством фінансів України наказу № 958 від 22 вересня 2014 року у відповідність із Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII (далі - Закон № 71-VIII);

- зобов'язання податкового органу прийняти подані Товариством з обмеженою відповідальністю "АНІКА" копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за податковий період календарний місяць січень 2016 року, з включенням відомостей з них до облікових даних щодо цього товариства в інформаційних базах даних Державної фіскальної служби України;

- зобов'язання Кабінету Міністрів України прийняти нормативно-правовий акт, необхідний для реалізації Закону № 71-VIII та забезпечити перегляд та приведення Міністерством фінансів України свого наказу від 22 вересня 2014 року № 958 у відповідність з цим Законом.

05 липня 2017 року ухвалою Київського окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду в частині вимог щодо:

- визнання незаконною бездіяльності Кабінету Міністрів України з 01 березня 2016 року, яка полягає у неприйнятті правового акта Кабінету Міністрів України про скасування наказу Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року № 958 та у незабезпеченні перегляду та приведення Міністерством фінансів України від 22 вересня 2014 року № 958 у відповідність із Законом України Закон № 71-VIII;

- зобов'язання Кабінету Міністрів України прийняти нормативно-правовий акт, необхідний для реалізації Закон № 71-VIII, та забезпечити перегляд та приведення Міністерством фінансів України наказу від 22 вересня 2014 року № 958 у відповідність із цим Законом.

Залишаючи частково без розгляду позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції висновувалися з приписів пункту третього частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

03 травня 2018 року позивач до Верховного Суду подав касаційну скаргу, в якій він, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме положень пункту 201.15 статті 201 Податкового кодексу України, Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року № 958 (далі - Порядок № 958), статті 242, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, доводить, що у судових рішеннях судів не надано оцінку кожному окремому доводу позивача, допущено ряд процесуальних порушень, та серед іншого, справу розглянуто неповажним складом суду. Скаржник просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовної заяви у повному обсязі.

05 травня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача та витребувано з Київського окружного адміністративного суду справу № 810/2984/16.

17 травня 2018 року справа № 810/2984/16 надійшла до Верховного Суду.

Відзиви відповідачів на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аніка" (ідентифікаційний код 33077997, місцезнаходження: 08152, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Територія технікуму, буд. 16) зареєстроване як юридична особа 03 серпня 2004 року.

Як платник податків на момент подання податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2016 року позивач перебував на обліку в Державній податковій інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

17 лютого 2016 року уповноваженою особою позивача особисто подано до податкового органу на флеш-носії копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за наведений вище звітний період із супровідним листом від 17 лютого 2016 року № 40/02-16.

Листом від 18 лютого 2016 року № 1163/10/10-13-11-02-10 Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області повідомила, що внаслідок змін, внесених до Податкового кодексу України, починаючи з 01 січня 2015 року подання копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних не передбачено, натомість запроваджено систему електронного адміністрування податку на додану вартість та подання податкової звітності з податку на додану вартість в електронній формі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 810/71/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аніка" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство фінансів України, в якому позивач, зокрема, заявляє позовні вимоги про:

- визнання незаконною бездіяльності Кабінету Міністрів України з 01 березня 2016 року, яка полягає у неприйнятті правового акта Кабінету Міністрів України про скасування наказу Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року № 958 та у незабезпеченні перегляду та приведення Міністерством фінансів України наказу від 22 вересня 2014 року № 958 у відповідність із Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ;

- зобов'язання Кабінету Міністрів України прийняти нормативно-правовий акт, необхідний для реалізації Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ та забезпечити перегляд та приведення Міністерством фінансів України наказу від 22 вересня 2014 року № 958 у відповідність із цим Законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що предмет і підстави позову у цій справі та справі № 810/71/17 в частині позовних вимог про визнання бездіяльності Кабінету Міністрів України незаконною та зобов'язання його вчинити певні дії є аналогічними.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент розгляду справи судом першої інстанції), і є ідентичною за змістом пункту третьому частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав

Залишаючи без розгляду позовні вимоги в частині, суди попередніх інстанцій обґрунтовано висновувалися з наявності підстав для залишення позову без розгляду внаслідок того, що існує адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Посилання скаржника щодо ненадання оцінки доводам, викладеним у позові, є безпідставним, оскільки хоча пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року і зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, пункт 29).

Верховний Суд вважає, що судами першої та апеляційної інстанції правильно вирішено процесуальне питання.

Доводи касаційної скарги стосуються розгляду справи по суті заявлених позовних вимог і не спростовують наявність підстав для залишення частини позовних вимог без розгляду.

Відповідно до частини другої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діє під час розгляду справи судом касаційної інстанції) порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду.

Посилання позивача у касаційній скарзі на ухвалення судових рішень неповажним складом суду є безпідставними оскільки склад суду першої та апеляційної інстанцій утворено з дотриманням вимог глави 3 Розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які призвели до ухвалення незаконного рішення, внаслідок чого касаційна скарга позивача залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у справі № 810/2984/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер