Справа № 735/939/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

справа №735/939/17

адміністративне провадження №К/9901/2444/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик Ю.А., Гімона М.М., -

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 735/939/17

за позовом ОСОБА_1 до Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - об'єднане управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою об'єднаного управління ПФУ

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Оксененка О.М., суддів Губської Л.В., Сорочка Є.О. -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати неправомірним та скасувати рішення об'єднаного управління ПФУ від 01 серпня 2017 року № 1395/05 щодо відмови у зарахуванні в її стаж роботу на посаді голови Вербівської сільської ради Коропського району Чернігівської області (далі - Сільрада) та призначенні пенсії як державному службовцю;

- зобов'язати об'єднане управління ПФУ зарахувати період її роботи на виборній посаді заступника голови та голови Сільради з 13 грудня 2001 року по 10 листопада 2015 року до стажу державної служби та призначити пенсію відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII).

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283) з додатком, до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України від 07 червня 2001 року № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон № 2493-III) та на посадах керівних працівників і спеціалістів виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів, тому період її роботи на посаді заступника голови та голови Сільради повинен бути зарахований до стажу державної служби.

Коропський районний суд Чернігівської області поставною від 05 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року, задовольнив позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону № 2493-III та на посадах керівних працівників і спеціалістів виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів, а відтак періоди роботи позивача на виборній посаді заступника голови та голови Сільради повинен зараховуватись до стажу державної служби.

16 листопада 2017 року об'єднане управління ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року, а справу направити на новий судовий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що у позивача відсутнє право на пенсію згідно з Законом № 3723-XII, оскільки робота на виборній посаді Сільради не зараховується до стажу, який дає право на пенсію державного службовця.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Відповідно до статті 327 КАС України судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 11 січня 2018 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

Касаційний адміністративний суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Суди встановили, що з 25 червня 2017 ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

В липні 2017 року позивач звернулась до Коропського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій об'єднаного управління ПФУ із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме з пенсії за вислугу років на пенсію державного службовця на підставі статті 37 Закону 3723-XII.

01 серпня 2017 року відповідач відмовив позивачці в призначенні пенсії відповідно до Закону № 3723-XII посилаючись на відсутність необхідного трудового стажу, оскільки наявний у ОСОБА_1 стаж державного службовця складає 7 років 8 місяців 18 днів з необхідних для призначення пенсії 20 років стажу державного службовця. При цьому, позивачу було відмовлено в зарахуванні стажу роботи до стажу, що дає право на пенсію державного службовця в органах місцевого самоврядування на посадах заступника голови та голови Сільради за період з 13 грудня 2001 року по 10 листопада 2015 року.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право вибору пенсійних виплат закріплено у статті 10 Закону № 1058-IV.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 46 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII) визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом № 2493-III.

Суди встановили та підтверджується копією трудової книжки, що ОСОБА_1 працювала з 13 грудня 2001 року по 10 листопада 2015 року на посадах заступника голови та голови Сільради.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком № 283.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону № 2493-III та на посадах керівних працівників і спеціалістів виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів.

Отже, період роботи ОСОБА_1 на посадах заступника голови та голови Сільради з 13 грудня 2001 року по 10 листопада 2015 року зараховується до стажу державної служби, у зв'язку із чим відмова відповідача у зарахуванні цього періоду до стажу державної служби та призначенні пенсії державного службовця є протиправною.

За таких обставин, на думку колегії суддів, правильними є висновки суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Касаційний адміністративний суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Касаційний адміністративний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні рішення суду апеляційної інстанції і погоджується з його висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у справі № 735/939/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду