Справа № 817/655/18
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2018 року м. Рівне №817/655/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

третьої особи позивача: представник не прибув,

відповідача: представник ОСОБА_2,

третьої особи відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3
доДержавної архітектурно-будівельної інспекції України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління ДАБІ у Рівненській області ОСОБА_5
визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування рішення.

З змісту заявленого позову вбачається, що позивач просить суд визнати протиправним та скасування рішення №380 від 29.12.2017 головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_5.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що проектом передбачалося будівництво будинку квартирного типу, що складається з двох і більше квартир, кожна з яких має безпосередній вихід на приквартирну ділянку або вулицю, а тому будівельний паспорт на такий об'єкт видано правомірно. Зазначає, що видача Управлінням будівельного паспорту, згідно яким надано дозвіл для будівництва у формі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, є ненормативним актом місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. За таких обставин, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 10.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_5.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 27.04.2018 відповідач вказав на те, що що оскаржене рішення від 29.12.2017 №380, яким скасовано будівельний паспорт забудови земельної ділянки на "Будівництво зблокованого житлового будинку по вул. Вознесенська в м.Рівне" від 18.09.2017 №01-П/241, виданого ОСОБА_3, є правомірним, оскільки вказаний будівельний паспорт видано з порушенням частини першої статті 27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пункту 1.2 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 №103, ДБН.2. 15-2005 "Житлові будинки. Основні положення". Також зазначив, що Управлінням містобудуванння і архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради видано будівельний паспорт забудови земельної ділянки від 18.09.2017 № 01-П/241 з порушенням порядку його надання. Тому, в задоволенні позову просив відмовити повністю.

У відповіді на відзив Державної архітектурно-будівельної інспекуції України, яка надійшла на адресу суду 11.05.2018 позивач додатково вказав, що посилання головним інспектором будівельного нагляду ОСОБА_5 на ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинкі. Основні положення», що затверджені Наказом Держбуду України від 18.05.2005 №80, не містить в собі юридичного підгрунття, оскільки останні поширюються на проектування нових і реконструкцію житлових будинків. Зазначив, що ними не можна беззаперечно керуватися при формуванні комплексу містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку при видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Ухвалою суду від 16.05.2018 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причини неприбуття у судове засідання не повідомила.

Представник відповідача та третя особа на стороні відповідача проти позову заперечили за безпідставністю вимог з мотивів, наведених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності судом встановлено наступне.

24.11.2017 відповідно до наказу Держархбудінспекції України №1789 від 29.11.2017, на підставі результатів документальної перевірки від 24.11.2017 та направлення на проведення позапланової перевірки №66 від 11.12.2017 уповноваженими особами відповідача проведено позапланову документальну перевірку діяльності управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради під час видачі будівельних паспортів на забудову земельної ділянки по вул. Вознесенська в місті Рівному.

За результатами вказаної перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №66 від 28.12.2017.

В ході проведеної перевірки встановлено, що, зокрема, будівельний паспорт забудови земельної ділянки по вулиці Вознесенська в місті Рівне №01-П/241 від 18.09.2017 на обєкт Будівництво зблокованого житлового будинку по вул. Вознесенська в м. Рівне, земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0221 га та 0,0313 га, виданий ОСОБА_6 з порушенням частини першої статті 27 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності № 3038-VI від 17.02.2011 та пунктів 1.2, 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011.

29 грудня 2017 року на підставі Акту перевірки головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_5 прийнято рішення №380 про скасування будівельного паспорта забудови земельної ділянки на Будівництво зблокованого житлового будинку по вул. Возненська в м. Рівне від 18.09.2017 №01-П/241.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 №3038-VI (далі Закон України №3038).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на обєктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання субєктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки обєкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3)виявлення факту самочинного будівництва обєкта; 4) перевірка виконання субєктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5)вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6)звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7)вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (далі - Порядок №698), пунктом 2 якої передбачено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Відповідно до пункту 23 Порядку №698 за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки.

Пунктом 32 Порядку №698 визначено, що якщо рішення обєкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Про скасування або зупинення дії рішення обєкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається обєкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Інформація про скасування або зупинення дії рішення обєкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

У разі зупинення дії рішення обєкт нагляду вживає заходів щодо усунення порушень, зазначених у рішенні про зупинення, та про результати повідомляє головному інспектору будівельного нагляду, який прийняв таке рішення.

Відтак, відповідач здійснив перевірку позивача з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил в межах наданої йому компетенції.

Згідно частини 1 статті 27 Закону України №3038-VІ забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для обєктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Видача будівельного паспорта відбувається відповідно до Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №103 від 05.07.2011 (далі Порядок №103).

Зі змісту пункту 1.1 Порядку №103 цей Порядок розроблений відповідно до статті 27 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності і призначений для використання уповноваженими органами містобудування та архітектури та іншими суб'єктами містобудування при вирішенні питань забудови присадибних, дачних і садових земельних ділянок.

За приписами пункту 1.2 Порядку №103 будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Відтак, будівельний паспорт надається на будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку, садового будинку, дачного будинку за умови, що їх площа не перевищує 300 квадратних метрів, а висота не перевищує двох поверхів.

Відповідно до пунктів 1.3-1.6. Порядку №103 параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 Житлові будинки. Основні положення, ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.

Розроблення будівельного паспорта здійснюється: в межах населених пунктів - відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні; за межами населених пунктів - відповідно до детальних планів територій та планувальних рішень проектів садівницьких та дачних товариств.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов і обмежень.

Для об'єктів будівництва, на які надається будівельний паспорт, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Додатком Б (обов'язковим) до ДБН В.2.2-15-2005 Житлові будинки. Основні положення визначено, що одноквартирний житловий будинок - одноквартирний (садибний) житловий будинок - індивідуальний, як правило, малоповерховий житловий будинок, що має прибудинкову (присадибну) ділянку. У містах, позаміських зонах та сільській місцевості із одноквартирних житлових будинків формується садибна забудова згідно з 3.4 і 3.18-3.35 ДБН 360.

Також додатком Б (обов'язковим) визначено, що зблокований житловий будинок - будинок квартирного типу, що складається з двох і більше квартир, кожна з яких має безпосередній вихід на приквартирну ділянку або вулицю.

Пунктом 3.4 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень передбачено, що садибну забудову у містах слід розміщувати:

- у межах міста переважно на вільних територіях, включаючи ділянки, які раніше вважалися непридатними для будівництва, на територіях реконструйованої забудови, існуючої індивідуальної садибної забудови і тієї, що зберігається, враховуючи необхідність збереження характеру міського середовища, що склалося;

- у приміських зонах на резервних територіях, що входять у межу міста, за винятком зелених зон; у нових селищах і тих, що розвиваються, розміщених у межах 30 - 40-хвилинної транспортної доступності.

Садибною забудовою є забудова, яка передбачає розміщення малоповерхового, як правило, житлового будинку на присадибній ділянці, а також така, що забезпечує можливість ведення прибудинкового господарства відповідно до правил, установлених місцевою адміністрацією.

Відтак, індивідуальний (садибний) житловий будинок та зблокований житловий будинок є різними видами будинків, при цьому згідно з частиною четвертою статті 27 Закону №3038-VІ та Порядку №103 будівельний паспорт видається лише на індивідуальний (садибний) житловий будинок.

Судом встановлено, що Управлінням містобудування та архітектури Рівненського міськвиконкому 18.09.2017 виданий будівельний паспорт №01-П/241 забудови земельної ділянки на обєкт Будівництво зблокованого житлового будинку вул. Вознесенська в м. Рівне на замовлення ОСОБА_3.

Земельні ділянки за адресою вул. Вознесенська, м. Рівне, Рівненська область, належать ОСОБА_3 на праві приватної власності, зокрема: земельні ділянки з кадастровим №:01:055:0543 площею 0,0221 га, кадастровим №:01:055:0540, площею 0,0313 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до ескізу намірів забудови Будівництво зблокованого житлового будинку по вул. Вознесенська в м. Рівне за вказаною адресою проектом передбачено будівництво зблокованого житлового будинку загальною площею 154,64 м2, площею забудови 128,81 м2, будівельним обємом 495,48 м.

Згідно з експлікацією схеми забудови земельної ділянки, що міститься у будівельному паспорті від 18.09.2017 № 01-П/241 забудови земельної ділянки на будівництво по вул. Вознесенська в м. Рівне, під номером 1 значиться зблокований житловий будинок (проект) та номером 2 - сусідні зблоковані житлові будинки (перспектива) .

Відтак, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що даний житловий будинок є саме зблокованим, який складається з двох і більше квартир, а не індивідуальним житловим будинком, будинком, збудованим шляхом блокування спільними стінами на суміжних (присадибних) земельних ділянках, розміщення і будівництво якого передбачає складення будівельного паспорту відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що на будівництво зблокованого житлового будинку слід видавати містобудівні умови та обмеження, оскільки пунктом 3.14 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень передбачено, що формування малоповерхової високощільної забудови повинне здійснюватися на основі компактного розміщення блокованих житлових елементів при забезпеченні нормативних санітарно-гігієнічних вимог. Мінімальні розміри формованих внутрішніх двориків визначаються вимогами інсоляції при забезпеченні відстані між вікнами квартир, розміщених з протилежного боку, не менше 15 м (побутовий розрив), а також протипожежними вимогами (додаток 3.1), включаючи забезпечення вїзду пожежних машин. Проїзди у внутрішні дворики треба приймати (у світлі) не менше 3,4 м, заввишки - не менше 4,25 м. Однак будівельний паспорт таких даних не містить.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, як підтвердження того, що вищевказаний обєкт будівництва відноситься до одноквартирних будинків, з огляду на наступне.

Згідно з Розділом І Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507 державний класифікатор будівель та споруд (ДК БС) є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації. Класифікатор розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.98 № 971 Про Програму реформування державної статистики на період до 2002 року. ДК БС призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб'єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.

Використання ДК БС забезпечує умови для вирішення таких завдань: виконання комплексу облікових функцій щодо будівельної діяльності в рамках робіт з державної статистики, включаючи статистику цін на будівельну продукцію; проведення робіт з перепису, оцінки та переоцінки вартості і стану будівель та споруд; проведення зіставлення національних статистичних даних щодо продукції будівництва з даними Статистичної комісії Європейського Союзу (Євростату) та ООН; проведення соціологічних досліджень з питань будівництва, забезпечення житлом і різними послугами населення України; розроблення аналітичних показників та прогнозування інвестицій в економіку України.

Водночас, питання розроблення і надання будівельного паспорту визначаються прямими вимогами Закону №3038 та Порядку №103, якими не передбачається обовязковість використання Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000 при розробленні будівельних паспортів.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №103 видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них обєктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів обєктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Пунктом 2.4. Порядку №103 передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі будівельного паспорту на будівництво зблокованого житлового будинку.

Тому, на переконання суду, Управлінням містобудуванння і архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради видано будівельний паспорт забудови земельної ділянки від 18.09.2017 № 01П/241 Будівництво зблокованого житлового будинку по вул. Вознесенська в м. Рівне безпідставно та протиправно.

Як вже зазначалося судом, за приписами п. 1.2 Порядку №103 будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Водночас, суд зазначає, що за приписами частинами першою-третьою статті 29 Закону №3038 основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри обєкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109 (чинного на момент видачі будівельного паспорта, далі Наказ №109), затверджено Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються.

Згідно з пунктом 24 зазначеного Переліку не надаються містобудівні умови на будівництво садибних (котеджних) житлових будинків, дачних та садових будинків загальною площею до 300 м2 з числом надземних поверхів не більше двох, в тому числі з господарськими будівлями та спорудами, індивідуальними гаражами в межах відведення земельних ділянок без зміни цільового та функціонального призначення, що визначається будівельним паспортом земельної ділянки, крім проектної документації на будівництво групи будинків (два будинки і більше).

Отож, для будівництва зблокованого будинку повинні видаватися містобудівні умови та обмеження, а не будівельний паспорт забудови.

Суд вважає необгрунтованим твердження позивача про протиправність прийняття оскаржуваного рішення з огляду на те, що таке рішення є ненормативним актом, що вичерпав свою дію внаслідок його виконання.

Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) передбачено що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання (п.5 мотивувальної частини рішення).

В резолютивній частині вказаного рішення Конституційний Суд України вказує на те, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, вказаним рішенням Конституційного Суду України регламентовано право органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни та неможливість скасування чи зміни органом місцевого самоврядування свого рішення після його фактичного виконання.

Проте, дане рішення не стосується обовязку та можливості здійснення архітектурно-будівельного нагляду і контролю уповноважених на те органів та осіб відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно, покликання представника позивача на наявність Декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, та реєстрацію на даний час права власності на обєкт нерухомого майна зазначений зблокований житловий будинок, на переконання суду, не впливає на законні права відповідача щодо здійснення контрольних функцій, передбачених статтею 41 Закону №3038 та Порядком №698.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 34 Закону №3038 замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), та щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що Управлінням містобудування і архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради видано будівельний паспорт забудови земельної ділянки від 18.09.2017 №01-П/241 з порушенням порядку його надання, відповідачем правомірно прийнято рішення про скасування даного будівельного паспорта.

Щодо порушення прав та законних інтересів Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради рішенням про скасування будівельного паспорта суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Субєкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Статтею 13 "Право на ефективний засіб юридичного захисту" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Як встановлено зі змісту будівельного паспорту забудови земельної ділянки від 18.09.2017 №01-П/241 він був виданий на замовлення ОСОБА_3 Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Суд зазначає, що право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем не зазначено, яким чином прийняття оскаржуваного рішення вплинуло на його права, інтереси чи свободи, що викликало б необхідність безумовного скасування такого рішення для захисту прав позивача.

Таким чином, враховуючи те, що будівельний паспорт був виданий ОСОБА_3, у якого внаслідок цього виникли правовідносини у сфері будівництва, як власника вищезазначених земельних ділянок і обєктів будівництва, суд вважає, що права та інтереси позивача оскарженим рішенням про скасування будівельного паспорту порушені не були, оскільки внаслідок цих дій жодних прав чи обов'язків для Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради не виникло.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач належними та допустимими доказами підтвердив правомірність рішення № 380 від 29.12.2017. Доводи позивача не відповідають матеріальному закону та обставинам справи, не підтверджують протиправності оскарженого рішення та не дають суду підстав для його скасування. Таким чином, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради (вул.Лермонтова, 6, м.Рівне, 33028, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 (вул.Мирна, 6, смт.Квасилів, Рівненська обл., Рівненський район, 35350, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (бульвар Лесі Українки, 26, м.Київ, 01133, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_5 (вул. 16 Липня, 38, м.Рівне, 33028) про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 червня 2018 року.

Суддя Нор У.М.