Справа № 804/5775/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 червня 2018 року

Київ

справа №804/5775/17

касаційне провадження №К/9901/49261/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №804/5775/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи: Приватне підприємство "Орім", Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" у вересні 2017 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи: Приватне підприємство "Орім", Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 19.08.2017 № в загальній сумі 36567грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "П" від 19.08.2017 № в сумі 3689887грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 19.08.2017 № в сумі 848877грн. - основного платежу та штрафних санкцій - 37402,40грн.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 16.11.2017 позовні вимоги залишив без задоволення.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.03.2018 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 скасував та ухвалив нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося 25.04.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018.

Верховний Суд ухвалою від 07.05.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та вимог процесуального закону щодо ненадання обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, визначений законом, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 07.05.2018 була отримана відповідачем 30.05.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №244.

На виконання вимог ухвали від 07.05.2018 скаржником на адресу суду касаційної інстанції надіслано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, в якому порушено питання про продовження строку для усунення недоліків.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач вказує, що не має достатнього фінансування для виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху через безспірне списання коштів на підставі виконавчого документу.

У підтвердження обставин щодо відсутності фінансової неможливості здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги по справі №804/5775/17 скаржником надано копію повідомлення Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 05.06.2018 про безспірного стягнення коштів.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Податковим органом не надано доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України безпосередньо у справі №804/5775/17.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали від 07.05.2018 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 121, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №804/5775/17.

2. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №804/5775/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи: Приватне підприємство "Орім", Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, про скасування податкових повідомлень-рішень - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Шипуліна