Справа № 805/5032/18-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

26 червня 2018 р. Справа №805/5032/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши клопотання про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Краматорської міської ради про визнання протиправними та нечинними рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Краматорської міської ради з позовними вимогами:

- визнати протиправним та нечинним, з моменту прийняття, рішення Краматорської міської ради від 12.07.2017 року № 24/VІІ-257 «Про ліквідацію Краматорської школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 Краматорської міської ради Донецької області, »;

- визнати протиправним та нечинним, з моменту прийняття, рішення Краматорської міської ради №24/VІІ-258 «Про погодження безоплатної передачі у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради обєкту права комунальної власності територіальної громади міста Краматорська».

Одночасно з поданням адміністративного позову, позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти дії Краматорській міській раді, іншій особі (особам) щодо ліквідації Краматорської школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 Краматорської міської ради Донецької області та призупинити дію рішень №24/ VІІ-257 від 12.07.2017 року та № 24/ VІІ-258 від 12.07.2017 року до прийнятті рішення по справі.

В обґрунтування клопотання позивач вказав, що без вжиття таких заходів стане не можливим захист прав, свобод та інтересів учасників навчально-виховного процесу, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а розгляд заявлених позовних вимог в даній адміністративній справі взагалі втратить будь-який сенс. Будуть втрачені основні та обігові кошти, майно школи-інтернату №3, будівлі. Тому, на думку позивача, справедливим рішенням буде заборонити відповідачу вчиняти певні дії, які повязані з ліквідацією Краматорської школи-інтернату І-ІІ ступенів №3, до ухвалення рішення в адміністративній справі. Всі питання щодо ліквідації «Краматорської школи інтернату №3» прямо впливають на зменшення гарантованих йому, як жителю Територіальної громади м.Краматорська, Конституцією України прав та інтересів. Також зазначив, що оскаржувані рішення Краматорської міської ради не відповідають вимогам законодавства України та є очевидно протиправними, протизаконними.

Статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Ознайомившись з клопотанням позивача та матеріалами в його обґрунтування, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. Отже, суд вживає певні заходи щодо охорони прав та свобод позивача. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

В розумінні наведених норм процесуального закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Підсумовуючи вищенаведене, суд звертає увагу позивача, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В той же час, позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів.

Так, з клопотання та позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається наявність підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам саме позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість захисту його прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, оскільки він не є працівником школи інтернату, та не є батьком будь-якого з учнів школи.

Крім того, висновки щодо очевидності ознак протиправності рішень, дій та/чи бездіяльності відповідача можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів у справі у судовому засіданні.

Оскільки такі докази суду на теперішній час сторонами не надані та вони не дослідженні в судовому засіданні, суд позбавлений можливості дійти висновку про очевидність ознак протиправності оскаржуваних рішень. Не долучені такі докази і до клопотання про забезпечення позову.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що підстави забезпечення позову, наведені позивачем у поданому суду клопотанні є необґрунтованими.

Відповідно до п. 5 ст. 154 КАС України суд постановляє ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову.

Керуючись статтями 150-152, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову по адміністративній справі №805/5032/18-а за позовом ОСОБА_1 до Краматорської міської ради про визнання протиправними та нечинними рішень відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 26 червня 2018 року.

Суддя Загацька Т. В.