Справа № 265/8255/17
Суддя: Гноєвой С. С.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/8255/17
Провадження №2-а/265/99/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

за участю секретаря Мамаєвої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3,

від відповідача: ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з адміністративним позовом до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання протиправними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог посилався на ті обставини, що він з 21.04.2006 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки він здобув право на пенсію за вислугою років на пільгових умовах. Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, позивач 05.09.2017 року звернувся до відповідача з заявою про перевід його з пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п «»ф ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку з тим, що він досяг 60 років. У цій же заяві позивач згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який врахувався під час призначення попереднього виду пенсії він не давав. 02.11.2017 року відповідач у своєї відповіді № 20713/02 зазначив, що відповідач заяву № 2953 від 06.04.2015 року до виконання прийняти не має підстав у звязку з тим, що позивач вже отримує пенсію за віком, призначену відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважав бездіяльність відповідача щодо відмови в розгляді заяви позивача від 06.04.2015 року по суті та невинесення рішення про перевід з пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» протиправним, оскільки відповідач всупереч чинного законодавства не розглянув заяву позивача та не виніс рішення про призначення, відмову у призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. На підставі викладеного просив суд визнати бездіяльність відповідача щодо відмови в розгляді заяви позивача № 2593 від 06.04.2015 року про перевід з одної пенсії на іншу неправомірною та зобовязати відповідача розглянути заяву позивача № 2593 від 06.04.2015 року та винести рішення про переведення позивача з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на умовах та порядку, передбачених ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки з 2014 по 2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 05.09.2017 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1, не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Його представник ОСОБА_3 повністю підтримав обставини викладені в адміністративному позові та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності, заперечував проти задоволення позовних вимог, надав суду письмові заперечення з яких вбачається, що позивачу з 21.04.2006 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач має пільговий стаж який підтверджується відповідними довідками і до позивача було застосоване зниження пенсійного віку відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача загальний трудовий стаж враховано за період з 01.09.1973 року по 30.06.2010 року та складає 34 роки 07 місяців 02 дні, у тому числі за списком «1 складає 25 років 03 місяці 07 днів. Враховуючи змінив пенсійному законодавстві, які набули чинності з 01 жовтня 2017 року позивачу було проведено осучаснення розміру заробітної плати по народному господарству в галузях економіки України, розмір якої склав 3764,40та зменшення величин оцінки страхового стажу 1% з якого обчислена пенсія та розрахунок нового розміру пенсії з використанням прожиткового мінімуму, який встановлено на 01 травня 2017 року. На підставі викладеного просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, а також Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 року №1058-IV.

Відповідно до статті 9 цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. «а» статті 13 ЗУ № 1788 «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

У судовому засіданні встановлено та не оспорювалось сторонами, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком з 21.04.2006 року відповідно до Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вказане відповідає позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

Позивач в адміністративному позові стверджує, що при його зверненні із заявою до відповідача після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", він набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вказані доводи суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Втім вид пенсії відповідає та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вказаний висновок не суперечить правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15, які полягають в тому, що особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку із досягненням такого віку вона (пенсія) має обраховуватися на підставі положень статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" як вперше.

Оскільки заява позивача до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області.

Керуючись статтями: 2-17, 19-22, 42-47, 72-77, 90, 122, 132, 139, 159-165, 192-196, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гноєвой С.С.