Справа № 814/389/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2018 р. м. Одеса Справа № 814/389/18

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В. В.
Час і місце ухвалення: м. Миколаїв
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 в якому просила:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування при цьому до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислено допомогу, розміру щомісячної додаткової грошової винагороди;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 18 065,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що, в порушення пункту 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, відповідач нарахував та виплатив позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні без врахування суми щомісячної додаткової грошової винагороди (передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій), яка, на думку позивача, є складовою грошового забезпечення. Також, позивач вказала, що пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразової грошової допомоги без врахування передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок виплаченої ОСОБА_1 суми, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011ХІІ Про соціальний і правовий одноразової захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразової грошової допомоги, з врахуванням передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій щомісячної додаткової грошової винагороди, та виплатити ОСОБА_1 відповідну суму різниці.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.11.2017 № 156, позивача було звільнено з військової служби у запас за пунктом б (за станом здоров`я) та з 01.11.2017 її було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідач при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби, не врахував позивачу суму щомісячної додаткової грошової винагороди у сумі - 3284,55 грн., яка передбачена пунктом 1 Постанови № 889. Відповідачем, замість 48 173,40 грн. було виплачено позивачу 30 108,38 грн.

Вважаючи свої права порушені діями відповідача позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог частково, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода була встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, виплачувалася позивачеві щомісяця з дня запровадження до дня звільнення з військової служби, тобто мала постійний характер, і на підставі положень статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 15 Закону «Про соціальний і правовий захист військослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з положеннями ст. 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військо службовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до п. 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони від 11 червня 2008 року № 260 (далі - Інструкція № 260), військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

Постановою №889 установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно з п. 2 цієї постанови, граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Пунктом 38.6 Інструкції №260 передбачено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

За п. 1 постанови Кабінету Міністрів «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294 (далі - постанова №1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 25 до постанови № 1294 визначено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців ЗСУ, до яких щомісячна додаткова грошова винагорода не включена.

Натомість, щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою №889, незважаючи на її виплату щомісяця, має окремий, особливий і разовий характер виплати, оскільки виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; така винагорода виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення.

Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні з військової служби позивачу виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 30108, 38 грн.

При цьому, з розрахунку ( а.с. 32) вбачається, що при виплаті зазначеної допомоги не було враховано сума щомісячної додаткової грошової винагороди.

Колегія суддів вважає, що у діях відповідача при визначенні та виплаті позивачу грошової допомоги при звільненні відсутні ознаки протиправності, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою №889 та Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України - це тимчасова, нефіксована виплата, а тому вона не може включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови № 889, Інструкції, які регулюють підстави, порядок та умови виплати щомісячної одноразової грошової допомоги, була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 15 жовтня 2013 року, 4 листопада 2014 року та 16 червня 2015 року (справи №№ 21-368а13, 21-473а14, 21-621а15 відповідно), в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі №761/17387/17.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, прийнятому з порушенням норм матеріального права, а також за неповного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, та ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 310, ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 27 червня 2018 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова