Справа № 335/3618/18
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/3618/18 2-а/335/179/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ОДДЗ батальйону № 2 Управління патрульної поліції Львівської області Департаменту патрульної поліції Навроцького Степана Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕАА № 332296 від 21 березня 2018 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу ОДДЗ батальйону № 2 Управління патрульної поліції Львівської області Департаменту патрульної поліції Навроцького Степана Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕАА № 332296 від 21 березня 2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у зв'язку із допущенням ним порушення п. 30.2 Правил дорожнього руху України. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а при розгляді справи інспектором були допущені порушення його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України. З наведених підстав просив задовольнити позов та скасувати вищезазначену постанову відповідача.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2018 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачеві встановлено строк для подання відзиву - 5 днів з дня вручення ухвали.

29.05.2018 до суду надійшов відзив відповідача в особі представника Яцюк Н.М. на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що ним 21.03.2018 на а/д Київ-Чоп М-06, 521 км, приблизно о 20:42 год. виявлено порушення позивачем Правил дорожнього руху, який керував автомобілем НОМЕР_1, з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, що і стало підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Вказує, що інспектором поліції були дотримані вимоги Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, постанова винесена на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також позивачем не оспорюється факту вчинення правопорушення. З наведених підстав просив у позові відмовити повністю.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в особі представника Яцюк Н.М. у поданому ним відзиві також просив розглянути справу за його відсутності.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕАА № 332296 від 21.03.2018, прийнятої відповідачем, 21.03.2018 о 22:42 год. позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Київ-Чоп М-06, 521 км, керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.3 в ПДР України. За вчинення правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Таким чином, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за порушення п. 2.3 в ПДР України, а не п. 30.2 ПДР України як вказує позивач в своїй позовній заяві.

При цьому, позивач вказує, що перед початком руху він перевірив належність роботи освітлення заднього номерного знаку, і номерний знак освітлювався, і під час руху не є можливим спостерігати, чи горить лампа освітлення номеру або ні. Вважає, що контакт лампочки міг відійти внаслідок неякісного дорожнього покриття. Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Отже, позивач не спростовує обставини руху із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби. При цьому, виходячи із обов'язку водія, закріпленого п. 2.3 «б» ПДР України, позивач повинен був стежити за технічним станом транспортного засобу.

Разом із тим, у спірній постанові відповідачем вказано підставу для адміністративної відповідальності - п. 2.3 «в» ПДР України, який передбачає обов'язок водія на автомобілі, обладнаному засобами пасивної безпеки, користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

В цей же час, у відзиві на позовну заяву відповідач стверджує про порушення позивачем вже іншого пункту ПДР України, а саме п. 2.9 "в". Натомість у спірній постанові відповідачем не зроблені будь-які застереження або виправлення, які б дозволили суду пересвідчитися, що мала місце технічна помилка. На цю обставину також не звернено уваги і у відзиві відповідача на позов.

Враховуючи, що об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом із неосвітленим номерним знаком, що не охоплюється вимогою п. 2.3 «в» ПДР України, вказаного в постанові відповідача, суд доходить висновку про те, що у діянні позивача відповідно до оскаржуваної постанови відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова відповідача підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ст. 247 КУпАП).

Інші доводи позовної заяви та відзиву на неї (зокрема, щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи не у передбаченому КУпАП місці) при вищевикладених обставинах суттєвими не являються, та не враховуються судом при ухваленні рішення по справі.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАА № 332296 від 21 березня 2018 р., прийняту лейтенантом поліції батальйону № 2 роти № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Навроцьким Степаном Андрійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шалагінова