Справа № 200/609/18
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/609/18
Провадження №2а/200/181/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Женеску Е.В.,

при секретарі Санжаровській Я.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника командира 1 роти Управління патрульної поліції Кіровоградської області в м. Кропивницький Дуткевича Данила Михайловича про скасування постанови АР №800020 від 12.01.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до заступника командира 1 роти Управління патрульної поліції Кіровоградської області в м. Кропивницький Дуткевича Данила Михайловича про скасування постанови АР №800020 від 12.01.2018 року.

Свій позов обґрунтовує тим, що інспектор Дуткевич Д.М. зупинив водія Боярка 1.1. 12.01.2018 року о 08-57 за адресою вул.Вокзальна , біля зупинки «Райвідділ поліції», звинуватив його в тому, що він нібито здійснив проїзд на забороняючі сигнали світлофора, а саме червоний та жовтий. 12.01.2018 року о 9-27, за адресою вул.Вокзальна , біля зупинки «Райвідділ поліції», інспектор Дуткевич Д.М. виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Дуткевич Д.М. не надав доказів скоєного правопорушення, та не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, постійно казав про те, що він є заступником командира роти, і клопотання його не хвилюють. Крім того, інспектор Дуткевич Д.М. проігнорував вимоги ч.2 ст.ЗЗ КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор Дуткевич Д.М. пішов до свого патрульного автомобілю де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, Дуткевич Д.М. грубо порушив вимоги ст.ст.278,279 КУпАП.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд скасувати постанову серії АР №800020 про адміністративне правопорушення від 12 січня 2018 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Справа розглядається у відповідності до ст. 205 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою АР №800020 від 12 лютого 2018 року, інспектором Дуткевич Д.М., на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 12.01.2018 року о 08-57 за адресою вул.Вокзальна , біля зупинки «Райвідділ поліції», звинуватив його в тому, що він нібито здійснив проїзд на забороняючі сигнали світлофора, а саме червоний та жовтий. 12.01.2018 року о 9-27, за адресою вул.Вокзальна , біля зупинки «Райвідділ поліції», інспектор Дуткевич Д.М. виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2 - 4 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі -Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції № 1395).

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 18.8 та п. 8.8 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідачем не надано будь-яких заперечень та спростувань щодо пояснень позивача, не надано жодного доказу на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення та правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення.

В зв'язку з вищенаведеним вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 122, 123, 240, 286 КАС України, ст.ст. 7, 268, 279, 280, 283, 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд , -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника командира 1 роти Управління патрульної поліції Кіровоградської області в м. Кропивницький Дуткевича Данила Михайловича про скасування постанови АР №800020 від 12.01.2018 року - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції заступника командира 1 роти Управління патрульної поліції Кіровоградської області в м. Кропивницький Дуткевича Данила Михайловича серії АР №800020 проадміністративне правопорушення від 12 січня 2018 року та застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень КАС України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску