Справа № 607/7027/18
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2018 Справа №607/7027/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Осів І.В.

розглянувши в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕЕА № 363640 від 16 квітня 2018 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 16 квітня 2018 року інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Із зазначеною постановою позивач не згідний, оскільки зазначає, що правил дорожнього руху не порушував. Вказав, що вийшовши з приміщення Тернопільського міськрайонного суду за адресою: вул. Котляревського, 34, м. Тернопіль до нього звернувся інспектор поліції, який попросив надати пояснення щодо паркування автомобіля НОМЕР_1 на місці, де дозволено зупинку чи стоянку транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю, на що позивачем було повідомлено про відсутність вільних місць для паркування у дозволених місцях. Окрім того, позивач зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства дану постанову інспектор виніс на місці вчинення правопорушення та відповідачем не складено протокол про адміністративне правопорушення. На підставі наведеного, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що 16 квітня 2018 року о 11.31 год. по вул. Котляревського, 34 в м. Тернополі порушення вимог п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху позивачем мало місце, а саме, - стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками, на яких дозволено стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю, що підтверджується особистими поясненнями позивача про те, що на момент його прибуття до будівлі Тернопільського міськрайонного суду були відсутні вільні місця для паркування, які зафіксовані на відеореєстраторі нагрудних камер працівників поліції, а тому вважає, що підстави для її скасування відсутні, просить в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, не зявився, проте попередньо ним подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 363640, громадянин ОСОБА_1 16 квітня 2018 року о 11 год. 31 хв. в м. Тернополі по вул. Котляревського, 34, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_2, здійснив стоянку на місці, призначеному для стоянки інвалідів, яке позначено дорожнім знаком 5.38 з табличкою 7.17, чим порушив п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху України (порушення вимог інформаційно-вказівних знаків) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. Згідно вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.4 ґ ПДР України інформаційно-вказівні дорожні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних обєктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.38 «Місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка. 7.17 «Особи з інвалідністю» означає, що дія знака 5.38 «Місце для стоянки» поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких встановлено розпізнавальний знак «Особа з інвалідністю» відповідно до вимог ПДР України.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В силу вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення представником відповідача долучено до відзиву на позов диск з фрагментами відеозаписів з нагрудного відео реєстратора інспектора поліції. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що позивач ОСОБА_1 визнав свою вину в тому, що він здійснив стоянку свого транспортного засобу на місці, яке призначене для осіб з інвалідністю пояснивши, що на момент його прибуття до будівлі Тернопільського міськрайонного суду не було інших вільних місць.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти до уваги твердження позивача, вказані у позові про те, що він оспорював вину, оскільки ці твердження є неправдивими та спростовані доказами наданими відповідачем.

Щодо доводів позивача про те, що інспектором порушено вимоги закону, так як він не склав протоколу про адміністративне правопорушення, а також те, що всупереч рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року у справі №5-рп/2015 розглянув справу не за місцем знаходження органу поліції, то суд звертає увагу, що із 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VІІІ від 14 липня 2015 року, яким внесені зміни до КУпАП. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. (ст. 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-VІІІ від 14 липня 2015 року внесені зміни і до ст. 258 КУпАП, у якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від обов'язку по складанню протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, вина щодо порушення вимог зупинки транспортного засобу доведена відеозаписом нагрудних камер поліцейських та не оспорювалася позивачем під час винесення постанови, тому суд вважає, що підстави для скасування постанови відсутні та в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями Правил дорожнього руху України, ст.9, ст.ст. 125, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. ст. ст. 2, 5, 6, 9, 90, 242 - 246, 250, 255, 286, 295, 297, п. п. 15.5 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_2