Справа № 805/1928/18-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2018 р. Справа№805/1928/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Кульматицькій В.М.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Прайм Холдинг до Головного управління ДФС у Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.2017 року №;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.2017 року №,-

ВСТАНОВИВ:

15.03.2018 року позивач направив позовну заяву, яка надійшла на адресу суду 21.03.2018 року з позовними вимогами до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.12.2017 року №; №.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними, прийнятими без законних підстав та такими, що підлягають скасуванню. Зазначив, що податковий орган взагалі не мав права проводити перевірку відповідно до норм пп.38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки до 2017 року підприємство перебувало на території м. Донецька та з 01.01.2017 року зареєстровано у м. Маріуполь, також позивачем було подано повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, отже відсутні законі підстави для проведення перевірки стосовно сплати податку на прибуток за період з 11.03.2015 року по 19.11.2015 року. Крім того зауважив, що відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік підлягала нарахуванню сума 3663225грн, однак 04.07.2014 року позивачем перераховано на казначейський рахунок за КБК 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» грошові кошти у сумі 3663225 грн (платіжне доручення № 271 від 04.07.2014 року). Таким чином, податок був повністю погашений у зв'язку зі сплатою авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 3663225 грн. Задекларовану суму позивач сплатив до настання граничного строку сплати податкового зобов'язання, тобто своєчасно, виконало податковий обов'язок відповідно до пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України. Авансовий внесок з податку на прибуток за жовтень 2015 року сплачено за рахунок задекларованого у податковій декларації з податку на прибуток за три картали 2015 року від 09.11.2015 року відємного значення з податку на прибуток «-» 1623979 грн. Утворена станом на 06.10.2015 року пеня у сумі 751246,77 погашена за рахунок сплати авансового внеску за жовтень 2015 року платіжним дорученням від 30.10.2015 №554. пеня частково погашена у розмірі 231991 грн. Залишок несплаченої пені склав 519249,77 грн. Станом на 30.10.2015 заборгованість складала 751246,77 грн., у тому числі: 231 997грн. - авансові внески за жовтень 2015 року, 519 249,77 грн. - пеня. Податковий борг з авансового внеску за жовтень 2015 року сумі 231 997,00 грн та пеню погашено за рахунок задекларованого у податковій декларації з податку на прибуток за три квартали 2015 року від'ємного значення з податку на прибуток у сумі 1623979 грн. Отже, зазначені вище обставини свідчать про відсутність порушень законодавства з боку позивача, які можуть бути підставами для фінансової відповідальності.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що згідно з пунктом 38.2 статті 38 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України на період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення та які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України: зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов'язань. Норми цього підпункту не застосовуються: з дати реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи на іншу територію України. ТОВ «Прайм Холдинг» станом на 01.01.2017 знаходилося за юридичною адресою: м.Донецьк, вул. Постишева, буд 127. Станом на 28.04.2017 позивач змінив юридичну адресу на підконтрольну територію України: м. Маріуполь, Приморський район, проспект Нахімова, буд. 116-А, з 08.08.2017 - м. Маріуполь, Центральний район, вул. Архітектора Нільсена, буд.60.

Не порушуючи чинне законодавство, податковим органом було проведено камеральну перевірку та виявлено порушення яке полягало у несвоєчасній сплаті узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток за період з 11.03.2015 по 19.11.2015. Якою встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства (акт перевірки від 20.11.2017 №358/05-99-46-04/13538066). ТОВ «Прайм Холдинг» подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік в якій самостійно визначило грошові зобов'язання, однак несвоєчасно сплачені узгоджені податкові зобовязання зі сплати суми нарахованого авансового внеску у звязку із виплатою дивідендів, що має бути сплачена у звітному періоді за місцезнаходженням юридичної особи в сумі 3663225 грн., з терміном сплати 11.03.2015. Переплата станом на 11.03.2015 складала 221,00 грн, сума боргу склала 3 663 004,00 грн.; та авансові внески за жовтень 2015 року у розмірі 231997 грн. з терміном сплати 30.10.2015, сума боргу склала 231997 грн.

За даними інтегрованих карток платника податку станом на 06.10.2015 по коду 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» обліковувався борг у сумі 3663004 грн. та по коду 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» обліковувалась переплата в сумі 3663225 грн. Внаслідок злиття інтегрованих карток 06.10.2015 відбулося погашення податкового боргу по авансовому внеску у зв'язку із виплатою дивідендів у сумі 3664004 гривні. Податковий борг по авансовому внеску за жовтень 2015 року в сумі 231997 грн. погашено за рахунок задекларованого у податковій декларації з податку на прибуток за три квартали 2015 року від'ємного значення з податку на прибуток «-» 1623979 гривень.

Авансовий внесок з податку на прибуток за жовтень 2015 року сплачено 30.10.2015 згідно з платіжним дорученням №554. За даними ІКП після погашення боргу станом на 06.10.2015 виникла пеня, яка нарахована у порядку, визначеному Кодексом у розмірі 751 246,77 гривень. За рахунок сплаченого товариством авансового внеску за жовтень 2015 року згідно з платіжним дорученням від 30.10.2015 №554 у сумі 231997 грн пеня частково погашена у розмірі 231991 грн. Залишок несплаченої пені склав 519249,77 грн. Станом на 30.10.2015 заборгованість складала 751246,77 грн., у тому числі: 231 997грн. - авансові внески за жовтень 2015 року, 519 249,77 грн. - пеня. Податковий борг з авансового внеску за жовтень 2015 року сумі 231 997,00 грн та пеню погашено за рахунок задекларованого у податковій декларації з податку на прибуток за три квартали 2015 року від'ємного значення з податку на прибуток у сумі 1623979 грн. Отже позивачем несвоєчасно здійснено сплату податкового зобовязання у звязку з чим застосовано відповідальність у вигляді штрафів. Враховуючи зазначене відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.03.2018 року залишено позовну заяву без руху, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання на 18.04.2018 року; ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року розгляд справи відкладено до 15.05.2018 року; Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2018 року розгляд справи відкладено до 05.06.2018 року; ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2018 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.06.2018 року.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги навівши доводи аналогічні зазначеним у позовній заяві, наполягали на задоволені позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві та заперечені на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Прайм Холдинг (), пройшло передбачену законодавством державну реєстрацію 23.12.1992 року №0054108, є юридичною особою, відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки.

Головне управління ДФС у Донецькій області (), є субєктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в даних правовідносинах відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатне здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки.

Судом встановлено, що 23.02.2015 року позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, в якій самостійно визначив грошові зобов'язання, а саме: суму нарахованого авансового внеску у звязку із виплатою дивідендів, що має бути сплачена у звітному періоді за місцезнаходженням юридичної особи в сумі 3663225 грн., (термін сплати 11.03.2015) та визначенням авансових внесків у розмірі 231997 грн.

ГУ ДФС у Донецькій області проведено перевірку на підставі якої складено акт від 20.11.2017 року №358/05-99-46-04/13538066 про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток за період з 11.03.2015 по 19.11.2015.

Відповідно до акту встановлені порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства, визначених п.57.1 ст.57 ПК України.

Не погодившись з висновками перевірки, позивачем подано заперечення №19 від 04.12.2017 року.

Однак, 20.12.2017 року позивачем отримані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі висновків, викладених в Акті перевірки:

-податкове повідомлення-рішення від 15.12.2017 року № НОМЕР_1, про накладання штрафу у розмірі 732600,80 грн на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 209 календарних днів сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств;

-податкове повідомлення-рішення від 15.12.2017 року № НОМЕР_2, про накладання штрафу у розмірі 23199,70 грн. на підставі статті 126 Податкового кодексу

України за затримку на 19 календарних днів сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств.

Не погодившись з правомірністю податкових повідомлень-рішень позивач скористався правом на подання скарги в порядку адміністративного оскарження № 22 від 22.12.2017 року до Державної фіскальної служби України, однак 22.02.2018 року позивачем отримано рішення Державної фіскальної служби України № 6597/6/99-99-11-03-01-25 відповідно до якого були залишені без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а скаргу - без задоволення.

Оцінюючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, викладених в акті перевірки позивача і, відповідно, винесеного на його підставі податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам ПК України, суд виходить з наступного.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України (далі-ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Так, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Підпункт 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України), та має бути сплачене протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Платники податку зобов'язані, зокрема: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку (ст. 176 ПК України).

За правилом п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу. Зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій. При цьому специфіка штрафної санкції, передбаченої вищезазначеним підпунктом, полягає в тому, що вона нараховується органом державної податкової служби на погашену суму податкового боргу залежно від кількості днів, наступних за останнім днем строку грошового зобов'язання.

Так, відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстраційний № НОМЕР_3 від 23.02.2015 року) підлягав до нарахування податок у сумі 3663225грн.

04.07.2014 року ТОВ «Прайм Холдінг» перераховано на казначейський рахунок за КБК 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» грошові кошти у сумі 3663225, що підтверджується платіжним дорученням № 271 від 04.07.2014 року.

Зарахування загальнодержавних податків та зборів, до яких згідно зі ст. 9 ПК України відносяться, зокрема, податок на прибуток підприємств, до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України (далі - БК України), пунктами 1, 6 ч. 2 ст. 29 якого визначено, що податок на прибуток підприємств (крім податку, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 69 цього Кодексу) належать до доходів загального фонду Державного бюджету України.

Частиною 1 ст. 43 БК України визначено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно із ч. 5 ст. 45 БК України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Отже, аналіз норм БК України дає підстави для висновку, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами бюджету; податки і збори (обов'язкові платежі) визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Крім цього, п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року № 2346-III передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

За даними інтегрованих карток платника податку станом на 06.10.2015 року по КБК 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» обліковувався борг у сумі 3663004 грн. та по КБК 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» обліковувалась переплата в сумі 3663225 грн.

Внаслідок злиття інтегрованих карток 06.10.2015 року відбулося погашення податкового боргу по авансовому внеску у зв'язку із виплатою дивідендів у сумі 3 664 004,00 грн.

Судом встановлено, що 04.07.2014 року позивачем перераховано на казначейський рахунок за КБК 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» грошові кошти у сумі 3663225 грн (платіжне доручення № 271 від 04.07.2014 року). Таким чином, суд вважає, що податок був повністю сплачений у зв'язку зі сплатою авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 3663225грн, тобто задекларовану суму позивач сплатив до настання граничного строку сплати податкового зобов'язання, а отже своєчасно.

Відповідно до пункту 87.1. статті 87 Податкового кодексу України, сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника).

Відтак, сплата авансових внесків на казначейський рахунок за кодом бюджетної класифікації 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» не є порушенням законодавства та не створює підстав для тверджень про несплату чи несвоєчасну сплату податку до бюджету.

Зазначення позивачем іншого коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання для зарахування надходжень авансових внесків з податку на прибуток підприємств для сплати податку, а не коду бюджетної класифікації для сплати самого податку на прибуток підприємств, не призвело до ненадходження відповідної суми податку до бюджету у визначений законом строк.

З урахуванням вищенаведених правових норм суд зазначає, що у строк, передбачений п. 57.1 ст. 57 ПК України, позивач вчинив дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету, а здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений п. 57.1 ст. 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча і помилкова.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України К/800/53919/13 від 04.12.2016 року, згідно з якою дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених ст. 126 ПК України.

Відтак, враховуючи положення п. 126.1 ст. 126 ПК України, згідно якого застосування штрафних (фінансових) санкцій залежить від сплаченої суми податкового зобов'язання та кількості днів затримки сплати узгодженої суми грошового зобов'язання, суд дійшов висновку про неправомірне застосування до позивача 20 % - ї штрафної санкції за несвоєчасну сплату 3663004 грн. грошового зобов'язання з податку на прибуток, оскільки факт сплати цієї суми грошового зобов'язання до державного бюджету з простроченням встановленого законом строку в судовому процесі не встановлений, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення № від 15.12.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо несвоєчасної сплати авансового внеску з податку на прибуток за жовтень 2015 року.

Відповідно до інтегрованої карти платника податків станом на 06.10.2015 року за позивачем обліковувалась пеня у сумі 751246,77 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 30.10.2015 №554 позивачем сплачено суму 231997 грн з призначенням платежу на погашення зобовязань зі сплати авансового внеску за жовтень 2015 року.

Відповідно до п.87.9 ст. 87 Податкового Кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Так, у звязку з наявністю пені податковим органом направлено сплату з авансового внеску за жовтень 2015 року у рахунок погашення пені у розмірі 231991 грн та залишок несплаченої пені склав 519249,77 грн.

Станом на 30.10.2015 заборгованість складала 751246,77 грн., у тому числі: 231 997грн. - авансові внески за жовтень 2015 року, 519 249,77 грн. - пеня.

Судом встановлено, що позивачем у податковій декларації з податку на прибуток за три картали 2015 року від 09.11.2015 року задекларовано відємне значення з податку на прибуток «-» 1623979 грн.

У звязку з чим, податковий борг з авансового внеску за жовтень 2015 року сумі 231 997,00 грн та пеню у розмірі 519 249,77 грн погашено за рахунок задекларованого у податковій декларації з податку на прибуток за три квартали 2015 року від'ємного значення з податку на прибуток у сумі 1623979 грн.

Так, у відповідності до норм п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2016 року), платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобовязання з цього податку, без подання податкової декларації.

Отже, позивачем було порушено строк сплати авансового внеску з податку на прибуток підприємства за жовтень 2015 року з граничним терміном сплати 30.10.2015, який сплачено за рахунок поданої податкової декларації з податку на прибуток за три картали 2015 року від 09.11.2015 року із задекларованим відємним значенням з податку на прибуток «-» 1623979 грн.

Тобто в даному випадку позивачем було порушено граничний строк сплати платежу.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до абзацу першого пункту 38.11. пункту 38 Підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України тимчасово, до завершення проведення антитерористичної операції, до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, вільної економічної зони «Крим» і не можуть пред'явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу, застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Згідно з абзацом п'ятим пункту 38.11. пункту 38 Підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України у разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент за місцем свого обліку подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Місцезнаходження позивача станом 01.01.2017 року була тимчасово окупована територія, а саме: м.Донецьк, вул. Постишева,127.

У подальшому, позивач змінив своє місцезнаходження з тимчасово окупованої території на іншу підконтрольну територію України: пр.-т Нахімова,116-а,м. Маріуполь, Донецька область, 87534, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 38.11. пункту 38 Підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів до завершення проведення антитерористичної операції запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

На виконання зазначеної вище норми Податкового кодексу України, ТОВ «Прайм Холдінг» 08.08.2017 року було подано Повідомлення про неможливість вивезення первинних документів № 7, яке було прийнято контролюючим органом 09.08.2017 року.

Відповідно до абз.12 п. 38 ПК України у разі відмови контролюючого органу у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган зобовязаний видати вмотивоване рішення у строк не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента, в якому зазначаються підстави та докази такої відмови. Однак, податковим органом вмотивованого рішення про відмову надано не було.

Отже, відсутні підстави для проведення податковим органом камеральної перевірки стосовно будь яких питань за період, зазначений в такому повідомленні, в тому числі не мав законних повноважень для проведення камеральної перевірки стосовно сплати податку на прибуток за період з 11.03.2015 по 19 11.2015 року.

Отже, податковим органом протиправно, в супереч пункту 38.11. пункту 38 Підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, було проведено камеральну перевірку підприємства за наслідком якої складено акт перевірки та на підставі якого сформовані спірні податкові повідомлення-рішення.

Тобто, податковим органом проведено перевірку під час дії мораторію на її проведення відносно позивача, а тому суд дійшов висновку, що відповідач діяв не у межах повноважень та не у спосіб, визначених Конституцією та законами України, з порушенням принципу рівності перед законом.

У відповідності до чого висновки акту під час протиправної перевірки не несуть правових наслідків такої у вигляді прийнятих податкових повідомлень-рішень

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, отже діяв безпідставно, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню судовий сбір у сумі 11337,02 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Прайм Холдинг (вул.Архітектора Нільсена, буд.60, м. Маріуполь, Донецька область, 87515) до Головного управління ДФС у Донецькій області (вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд.114 м. Маріуполь, Донецька область, 87526) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 15.12.2017 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 15.12.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Прайм Холдинг () судовий збір в сумі 11337,02 (одинадцять тисяч триста тридцять сім) грн.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23.06.2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 27.06.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Христофоров А.Б.