Справа № 818/1683/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2018 р. Справа № 818/1683/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Дубовик О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, в якій просить:
- визнати протиправною відмову Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо відмови у внесенні змін до Наказу про звільнення;
- зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції внести зміни до Наказу Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 22.09.2017 № 250/ос-17 в частині звільнення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (через хворобу);
- зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління в питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції здійснити ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні (через хворобу) та сплатити таку грошову допомогу.
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до наказу відповідача від 20.09.2017 №250/ос-17, позивач був звільнений з посади начальника Буринського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, за власним бажанням на підставі його рапорту.
У листопаді 2017 року, відповідач на вимогу позивача видав йому направлення для проходження військово-лікарської комісії. Відповідно до постанови ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Сумській області» від 19.02.2018 №4, позивач визнаний непридатним до служби в поліції на момент фактичного звільнення, у зв`язку з встановленням захворювання.
У зв`язку з прийняттям вказаної постанови позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до наказу про його звільнення, а саме просив змінити підставу звільнення та зазначити, підстава звільнення «через хворобу».
Однак, відповідач в задоволенні заяви про заміну підстави звільнення відмовив з посиланням на те, що вказані вище обставини не можуть бути підставою для внесення змін до наказу.
Позивач звертаючись до суду зазначає, що відповідач протиправно відмовив йому в зміні підстави звільнення, оскільки сам відповідач надав йому направлення для проходження військово - лікарської комісії. Також позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в разі зміни підстави звільнення на «через хворобу» йому повинна бути виплачена одноразова грошова допомога 50% (а не 25%) місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог надіслав на адресу суду відзив, у якому зазначив, що відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції. Тобто, як вказує відповідач з посиланням на вказану норму, саме на момент звільнення позивач повинен був мати відповідне рішення медичної комісії про непридатність для служби в поліції. Позивач на момент звільнення зі служби та прийняття оскаржуваного наказу відповідного рішення не мав та лікарську комісію не проходив.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 позовну заяву було залишено без руху. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи був призначений на 29.05.2018 о 10.00 год.
Ухвалою суду від 29.05.2018, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому засіданні до 19.06.2018, з метою витребування додаткових доказів.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з вищевказаних підстав та просив позовну заяву задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши пояснення сторін, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, а також всебічно, повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах Державної кримінально-виконавчої служби України.
Наказом від 20.09.2017 №250/ос-17 позивач був звільнений з посади начальника Буринського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 25.09.2017, за власним бажанням на підставі його рапорту.
Відповідно до змісту вказаного рапорту, позивач просив звільнити його за власним бажанням, згідно Закону України «Про національну поліцію» окрім того, зазначено, що будь-яких претензії щодо звільнення не має.
У ході судового розгляду позивач підтвердив, що вказаний наказ на момент його прийняття, повністю відповідав його рапорту.
26.10.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив видати йому направлення для проходження медичної військово-лікарської комісії, у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я.
Вказана заява була задоволена відповідачем та надано відповідне направлення.
У 2018 році, позивач звернувся до ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області» для проходження медичної військово-лікарської комісії.
Постановою медичної військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області» №4 від 19.02.2018, було встановлено, що позивач на момент фактичного звільнення мав захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в поліції та у зв`язку з цим зазначено, що позивач непридатний до служби в поліції.
15.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив внести зміни до наказу про його звільнення, а саме просив змінити підставу звільнення та зазначити, підстава звільнення «через хворобу».
Відповідач, листом від 02.04.2018 №22-3975 відмовив позивачу у задоволенні його вимог, оскільки позивач був звільнений з посади виключно за його власним бажанням, окрім того на момент прийняття наказу про звільнення позивач не мав рішення медичної комісії про непридатність для служби в поліції.
Суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, свою позицію обґрунтовує наступним.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч.5 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи викладене, спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про національну поліцію», яким відповідно до ч.1 ст.77 визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
Отже, звільнення поліцейського зі служби за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» можливе лише за наявності рішення медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
Відповідно до пункту 19 розділу III "Організація проведення лікарської та військово-лікарської експертизи" Положення №285, постанова ВЛК щодо придатності (непридатності) особи до служби, яка приймається за результатами медичного огляду, заноситься до Акта медичного огляду, Книги (журналу) обліку документації ВЛК (додаток 9) і оформлюється Довідкою (додаток 10) або свідоцтвом про хворобу.
Про прийняте рішення ВЛК інформує відповідний підрозділ кадрового забезпечення чи командира військової частини (пункт 19).
Наведені норми свідчать, що Довідка (додаток 10) або Свідоцтво про хворобу виносяться саме на час фактичного огляду особи.
Враховуючи викладене, рішення ВЛК про непридатність особи до служби в поліції, яке є підставою для звільнення через хворобу, повинне передувати звільненню.
У зв`язку з встановленням необґрунтованості вимог позивача в частині позовних вимог щодо зміни підстави звільнення, не підлягають також задоволенню вимоги, щодо перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки підстава звільнення правомірно визначена відповідачем, а як наслідок, правильно обрахований відсоток одноразової грошової допомоги при звільненні.
Відповідно до ст.139 КАС України, вимоги позивача щодо стягнення на його користь судових витрат не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25 червня 2018 року.

Суддя С.М. Глазько