Справа № 813/2080/18
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 813/2080/18

02 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1Й.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області у формі листа від 05.04.2018 за № 44/15/П-20/02.04Л4 щодо відмови у проведенні перерахунку, донарахування та виплати відповідних сум довічного грошового утримання з часу його призначення 29.09.2016 та з часу проведення перерахунку у зв'язку із збільшення посадових окладів працюючим суддям з 01.12.2016 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, що відповідала посадовому окладу 14 500 грн станом на 28.09.2016 та з 01.12.2016 посадовому окладу судді на відповідній посаді у розмірі 16 000 грн;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області провести перерахунок, донарахування та виплату, судді у відставці ОСОБА_1 сум довічного грошового утримання з часу звернення за його призначенням, а саме з 29.09.2016 з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу 14 500 грн та з часу проведення перерахунку у зв'язку із збільшення посадових окладів працюючим суддям з 01.12.2016 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, що відповідає розміру посадового окладу судді на відповідній посаді в сумі 16 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в період з 25.04.1997 по 04.02.1999 та в період з 15.10.1999 по 28.09.2016 ОСОБА_1 працював суддею Бориславського міського суду Львівської області. Постановою Верховної Ради України № 2639-ІV від 02.06.2005 «Про обрання суддів» обраний на посаду судді місцевого Бориславського міського суду безстроково. Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 № 1515-VІІІ «Про звільнення суддів», ОСОБА_1 звільнено з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 26 Конституції України. Наказом в.о. голови Бориславського міського суду Львівської області від 28.09.2016 № 71-к від позивача відраховано зі штату Бориславського міського суду Львівської області. Згідно розрахунку стажу судді від 28.09.2016, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і вихідної допомоги, стаж судді становить 20 років 09 місяців відповідно до Закону України «Про статус судді» № 2863-ХІІ від 15.12.1992, указу Президента України від 10.06.1995 № 584/05 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів». Тобто, складається із роботи на посаді судді Бориславського міського суду Львівської області (з 25.04.1997 по 04.02.1999 та в період з 15.10.1999 по 28.09.2016 та календарного періоду проходження строкової військової служби в Збройних силах з 13.11.1986 по 22.11.1988. При звільнені ОСОБА_1 нараховано та на початку жовтня 2016 року перераховано на картковий рахунок розрахункові кошти, що складають заробітну плату за вересень 2016 року та компенсацію за невикористану відпустку. У вересні 2016 року ОСОБА_1 подав до органів Пенсійного Фонду України повний пакет документів для призначення щомісячного довічного утримання судді, у тому числі документи про стаж роботи на посаді судді та довідку про заробітну плату для призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання від 28.09.2016 за № 927 по формі згідно з Додатком 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України. Однак листом від 05.04.2018 управлінням повідомлено, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому відсутні правові підстави для її нарахування при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Вважає, що зазначена відмова є неправомірною.

Ухвалою суду від 25.05.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідно до приписів частини першої статті 258 КАС України, у зв'язку з відсутністю головуючого на роботі в період з 06.06.2018 по 30.06.2018 (перебування у щорічній основній відпустці ), суд приймає рішення у цій справі в перший робочий день головуючого, а саме - 02.07.2018.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 12.06.2018 (вх. № 18343ел), у якому зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому не може бути врахована для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 є суддею у відставці з 28.09.2016.

07.03.2018 ОСОБА_1, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням допомоги на оздоровлення, яка не була включена до розрахунку при призначенні довічного грошового утримання, до якої додав довідку про заробітну плату від 06.03.2018 № 02-210/18, видану ТУ ДСА в Львівській області, в якій, крім інших складових, зазначено допомогу на оздоровлення в розмірі 14500,00 грн.

Листом від 05.04.2018 № 44/15/П-20/02.04-14 ОСОБА_1Й відмовлено у проведенні перерахунку довічного грошового утримання, посилаючись на те, що матеріальна допомога не входить до суддівської винагороди.

Позивач, вважаючи відмову протиправною, звернувся з зазначеним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Таким спеціальним законом є Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI, який застосовувався на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Поняття суддівської винагороди, визначене ч. 2 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус судді», є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим та вичерпним.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 135 вказаного Закону, іншого визначення поняття грошового забезпечення суддів діюче законодавство не передбачає.

Доводи позивача з посиланням на положення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати є безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Враховуючи наведені норми, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованості позовних вимог про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку, донарахуванні та виплаті відповідних сум довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок, донарахування та виплату довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.03.2018 у справі № 749/951/17 (№ К/9901/2596/17), від 27.02.2018 у справі № 738/1343/17 (№ К/9901/2712/17), від 19.06.2018 у справі № 592/7834/17 (№ К/9901/22776/18).

Згідно ч. 5 ст 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Костецький Н.В.