Справа № 822/1650/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1650/18
РІШЕННЯ

іменем України

22 червня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участі:секретаря судового засідання Варченко В.В. представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача Лисенко С.В. третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - головного спеціаліста відділу реєстрації Хмельницької міської ради Лисенка С.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Служба у справах дітей Хмельницької міської ради до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головний спеціаліст відділу реєстрації Хмельницької міської ради Лисенко С.В. , ОСОБА_6 про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Служба у справах дітей Хмельницької міської ради звернулась в суд з позовом до відповідача, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - головний спеціаліст відділу реєстрації Хмельницької міської ради Лисенко С.В., ОСОБА_6, в якому просить:

- скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 19.04.2018 року про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, 22000;

- скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 19.04.2018 року про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2, 29000;

- зобов'язати відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, 22000;

- зобов'язати відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2, 29000.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.05.2007 року між нею та ОСОБА_6 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області був зареєстрований шлюб.

Під час шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

09.07.2014 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зазначений вище шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_6, розірвано.

Після фактичного припинення шлюбних відносин, за взаємною згодою батьків було визначено, що їх неповнолітній син ОСОБА_4, проживатиме з матір'ю .

Позивач зазначає, що вона та її син - ОСОБА_4, станом на сьогоднішній день, фактично проживають у АДРЕСА_2. Частка даної квартири (1143/10000) належить позивачу на праві приватної власності.

Позивач працює у Хмельницькій міській поліклініці № 4, на посаді фельдшера-лаборанта бактеріологічної лабораторії, а її син - ОСОБА_4, навчається у 5 класі в Хмельницькій середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 22 імені Олега Ольжича.

Місце проживання позивача та неповнолітнього ОСОБА_4, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

19.04.2018 року, з метою створення та забезпечення найкращих умов для розвитку і виховання сина, позивач звернулася до відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з відповідними заявами, у яких просила зняти її, та її сина з реєстрації місця проживання (22000, АДРЕСА_1) та зареєструвати їхнє місце проживання, у зв'язку з переїздом до м. Хмельницького, за новою адресою (29000, АДРЕСА_2).

19.04.2018 року відповідними рішеннями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради позивачу та її неповнолітньому сину, згідно пункту 11 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року, відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання та, відповідно, у реєстрації місця проживання за новою адресою.

Вказані спірні рішення були отримані позивачем 19.04.2018 року.

Позивач зазначає, що зі слів головного спеціаліста відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Лисенко C.B., їй стало відомо, що єдиною підставою для відмови у знятті з реєстрації місця проживання та у реєстрації місця проживання за новою адресою її сина стала відсутність письмової згоди його батька ОСОБА_6.

Позивач вказує, що єдиною підставою для відмови їй у знятті з реєстрації місця проживання та у реєстрації місця проживання за новою адресою є неможливість зняття з реєстрації місця проживання та реєстрація місця проживання її сина за новою адресою, оскільки місце проживання дитини, нібито, має бути зареєстроване за місцем проживання його батьків, або одного з них.

Зазначені вище рішення відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради є необгрунтованими та такими, що суперечать положенням чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

05.05.18 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у даній справі.

Позивач в судове засідання не прибула, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду пояснення згідно обставин викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення згідно поданих письмових пояснень від 18.05.2018 року, в яких зазначив, що в даному випадку вбачається спір між батьками щодо місця реєстрації та проживання їх сина, також зазначив, що у вирішенні позовних вимог покладається на думку суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судове засідання не прибув, хоча третя особа була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, а у вирішенні по суті позовних вимог покладається на думку суду, врахувавши інтереси дитини.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головний спеціаліст відділу реєстрації Хмельницької міської ради Лисенко С.В., в судовому засіданні надав суду пояснення аналогічні поясненням представника відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_6, в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головний спеціаліст відділу реєстрації Хмельницької міської ради Лисенко С.В., дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03.05.2007 року між позивачем та ОСОБА_6 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб.

Під час шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

09.07.2014 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/514/14-ц вирішено шлюб, зареєстрований 03 травня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (актовий запис № 609), розірвати.

Після фактичного припинення шлюбних відносин, неповнолітній ОСОБА_4, залишився проживати з матір'ю.

Судом встановлено, що позивач, та її син - ОСОБА_4, за станом на сьогоднішній день, фактично проживають у АДРЕСА_2.

Частка даної квартири (1143/10000) належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 60840236 від 07.06.2016 року.

Позивач працює у Хмельницькій міській поліклініці № 4, на посаді фельдшера-лаборанта бактеріологічної лабораторії, що підтверджується довідкою Хмельницької міської поліклініки № 4 від 11.04.2018 року № 14.

Неповнолітній ОСОБА_4, навчається в 5-Б класі Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 імені Олега Ольжича, що підтверджується довідкою Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 імені Олега Ольжича від 11.04.2018 року № 22.

Місце проживання позивача та неповнолітнього ОСОБА_4, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи.

19.04.2018 року позивач звернулася до відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з заявами, у яких просила зняти її, та її сина з реєстрації місця проживання (22000, АДРЕСА_1) та зареєструвати їхнє місце проживання, у зв'язку з переїздом до м. Хмельницького, за новою адресою (29000, АДРЕСА_2).

19.04.2018 року рішеннями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради позивачу та її неповнолітньому сину ОСОБА_4, згідно з пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року, відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання та, відповідно, у реєстрації місця проживання за новою адресою.

Вказані спірні рішення були отримані позивачем 19.04.2018 року.

Позивач не погодившись із спірними рішеннями, звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суду зазначає наступне.

Відповідно до пункту 11 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Відповідно до пункту 26 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами, зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Згідно пункту 18 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Із пояснень представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, судом встановлено, що третя особа - ОСОБА_6, будучи батьком та законним представником неповнолітнього ОСОБА_4, своєї згоди на зняття з реєстрації та згоди на реєстрацію нового місця проживання ОСОБА_4, не надав, та не надає, мотивуючи це тим, що він не вбачає покращення інтересів неповнолітнього ОСОБА_4

Із наведеного суд приходить до висновку, що відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, відмовляючи у знятті ОСОБА_4, з реєстрації місця проживання та здійсненні реєстрації його місця проживання за новою адресою, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений положеннями Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року, однак, без урахування інтересів дитини, як це визначено вимогами Конвенції "Про права дитини", з врахуванням наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України, частини 1 статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Згідно частини 2 статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Статтею 2 Протоколу № 4 Конвенції ООН "Про захист прав і основних свобод людини" передбачено, що кожна людина, що законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов'язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі "Хант проти України" вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі "М.С. проти України", у якому йдеться визначення терміну "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_3, та ОСОБА_6, ними в добровільному порядку, за спільною усною згодою, вирішено питання щодо проживання неповнолітнього ОСОБА_4, із матір'ю _ ОСОБА_3, яка є власником частки (1143/10000) квартири АДРЕСА_2, 29000, і фактично вона та її неповнолітній син там проживають,.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_6, не надав суду будь-яких доказів в заперечення таких обставин.

Згідно частин 1, 2 статті 18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

З врахуванням викладеного суд вважає, що відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, приймаючи рішення про відмову у знятті ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання та здійсненні реєстрації його місця проживання за новою адресою, діяв формально, без мети дотримання інтересів неповнолітньої дитини, без з'ясування та урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття законного рішення (вчинення дії).

Таким чином, враховуючи пріоритетність прав дитини і охорону дитинства як такого, з метою максимально якісного забезпечення основоположних інтересів неповнолітнього ОСОБА_4, та з огляду на ту обставину, що рішення відповідача не містять інших підстав для відмови у вчиненні відповідних реєстраційних дій, окрім відсутності письмової згоди батька, яка не може вважатися обгрунтованою з вищенаведених підстав, наявні достатні та законні підстави для скасування спірних рішень, тому позов необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, 22000), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Служба у справах дітей Хмельницької міської ради (вул. Грушевського, 88, м. Хмельницький, 29000) до управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (вул. Пилипчука, 3 , Хмельницький, 29000), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головний спеціаліст відділу реєстрації Хмельницької міської ради Лисенко С.В., (АДРЕСА_3, 29000), ОСОБА_6 (АДРЕСА_4, 29000) про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 19.04.2018 року про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, 22000.

Скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 19.04.2018 року про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_4, 29000.

Зобов'язати відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, 22000.

Зобов'язати відділ реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_4, 29000.

Стягнути на користь ОСОБА_3 1410 грн., (одну тисячу чотириста десять гривень) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 червня 2018 року

Головуючий суддя В.К. Блонський