Справа № 816/1201/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1201/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Колодяжного Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України, про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

06.04.2018 Приватне підприємство "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" (надалі по тексту - позивач, ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт") звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту - відповідач-1, Кременчуцька ОДПІ), Державної фіскальної служби України (надалі по тексту - відповідач-2, ДФС України), в якій просить:

- зобов'язати Кременчуцьку ОДПІ визнати податкову накладну ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" №8 від 31.03.2017 такою, що подана вчасно, тобто 26.05.2017 в день фактичного відправлення її до органів державної податкової служби засобами електронного зв'язку шляхом реєстрації даної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати ДФС України включити відомості з поданої ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" податкової накладної №8 від 31.03.2017 до облікових даних Інформаційної бази даних Державної фіскальної служби України.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач-1 в односторонньому порядку розірвав договір про визнання електронних документів. Правових підстав для розірвання договору не було, податкова накладна №8 від 31.03.2017 заповнена з урахуванням встановлених законодавством вимог, у контролюючого органу були відсутні підстави для блокування прийому податкової накладної, надісланої засобами телекомунікаційного звязку. Позивач також зазначив, що з моменту початку дії договору № 100120161 від 10.01.2016 інформація, вказана у такому договорі, є актуальною та чинною.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 07.06.2018 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник відповідачів надав до суду відзив (а.с.53-55), в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на здійснення тимчасової заборони реєстрації податкових накладних з метою недопущення розповсюдження фіктивного податкового кредиту з підстав встановлення правовідносин позивача з ризиковими постачальниками. Таким чином, контролюючим органом встановлено порушення Інструкції з підготовки і подання податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку та відмовлено у реєстрації податкової накладної ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" № 8 від 31.03.2017.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, та перебуває на обліку платників податку у Кременчуцької ОДПІ (а.с.27-28).

10.01.2016 між ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" та Кременчуцькою ОДПІ укладено договір про визнання електронних документів №100120161, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригінал (а.с.14-16).

13.04.2017 позивачем на підставі зазначеного договору направлено в електронному вигляді для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 31.03.2017 (а.с.9-10).

Однак у відповідь отримано повідомлення, що платником порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - ЄДРПОУ: "34792909". Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів (а.с.11).

У зв'язку з такою обставиною позивач звернувся листом від 14.04.2017 до Кременчуцької ОДПІ, відповідно до якого вимагав, крім іншого: надати інформацію щодо дії договору про визнання електронних документів; повідомити про причини неможливості реєстрації податкової накладної від 13.04.2017 №8; забезпечити належне виконання умов договору про визнання електронних документів та можливості реєстрації податкових накладних позивачем (а.с.22-24).

За результатами розгляду такого звернення відповідачем надано лист від 15.05.2017 № 3586/10/16-03-01, відповідно до якого зазначено, що за даними інформаційних баз даних ДФС України встановлено, що ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" в 2016 році та в березні 2017 року мало взаємовідносини з "ризиковими" постачальниками, а саме: ТОВ "Промостар ЛТД", ТОВ "Джардан", ТОВ "Нефтехімторг", які надають послуги з підміни позицій товарних груп (робіт, послуг), що реалізуються на адресу інших субєктів господарювання. Здійснені господарські операції ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" з зазначеними контрагентами мають сумнівний характер. За таких обставин та відповідно до вимог відомчих розпорядчих документів щодо забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ Кременчуцькою ОДПІ прийнято рішення про тимчасову заборону приймання звітності в електронному вигляді і реєстрацію податкових накладних ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" (а.с.25-26).

22.05.2017 ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" направлено відповідачеві договір про визнання електронних документів № 220520172, який не прийнято, оскільки діє договір про визнання електронних документів від 10.01.2016 № 100120161 (а.с.18-21).

Відповідно до квитанції №1, податкову накладну № 8 від 31.03.2017 доставлено до ДФС України 26.05.2016 в 12:58:57, однак, не прийнято для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з виявленням помилки "порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - ЄДРПОУ: "34792909". Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів" (а.с.12).

Не погоджуючись з діями податкового органу, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про зобов'язання Кременчуцьку ОДПІ визнати податкову накладну ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" №8 від 31.03.2017 такою, що подана вчасно, тобто 26.05.2017 в день фактичного відправлення її до органів державної податкової служби засобами електронного зв'язку шляхом реєстрації даної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язання ДФС України включити відомості з поданої ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" податкової накладної №8 від 31.03.2017 до облікових даних Інформаційної бази даних Державної фіскальної служби України.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); ґ) виключено; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) виключено; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до положень пункту 201.10 зазначеної статті при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно із пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі за текстом Порядок № 1246), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис" та "Про електронні документи та електронний документообіг". Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 1246 причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Отже, визначений пунктом 9 Порядку перелік підстав для відмови у реєстрації податкової накладної в Реєстрі є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню чи доповненню на розсуд контролюючого органу.

Відповідачами не надано суду доказів наявності визначених Порядком підстав для відмови у реєстрації податкової накладної від 13.04.2017 №8 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність чітко визначених законом підстав для відмови у прийнятті та реєстрації податкової накладної від 13.04.2017 №8.

Як вище зазначено, із квитанції №1 вбачається, що податкова накладна доставлена до ДФС України, підставою неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено "порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - ЄДРПОУ: "34792909". Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів".

Суд зазначає, що загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, на час існування спірних правовідносин, визначалась Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 7 розділу II Інструкції № 233 підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

У відповідності до п. 7 розділу III Інструкції № 233 при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку:

7.1 платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення.

Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим - ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків;

7.2 після накладання ЕЦП платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків;

7.3 після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

7.4 перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

7.5 підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

7.6 якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

7.7 датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Наведені правові норми підтверджують висновок про те, що прийняття податкової звітності, оформленої з дотриманням положень ПК України, є обов'язком податкового органу, на обліку якого перебуває платник податків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постановах від 30.01.2018 року № К/9901/2227/17 (справа № 826/9598/17), від 14.02.2018 року № К/9901/3318/17 (справа 811/1625/16), від 21.03.2018 року №К/9901/5851/18 (справа №826/1374/15).

У відзиві на позов зазначено, що за даними інформаційних баз даних ДФС України встановлено, що ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" в 2016 році та в березні 2017 року мало взаємовідносини з "ризиковими" постачальниками, а саме: ТОВ "Промостар ЛТД", ТОВ "Джардан", ТОВ "Нефтехімторг", які надають послуги з підміни позицій товарних груп (робіт, послуг), що реалізуються на адресу інших субєктів господарювання. Здійснені господарські операції ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" з зазначеними контрагентами мають сумнівний характер. За таких обставин та відповідно до вимог відомчих розпорядчих документів щодо забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ Кременчуцькою ОДПІ прийнято рішення про тимчасову заборону приймання звітності в електронному вигляді і реєстрацію податкових накладних ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт".

Проте суд зазначає, що у пункті 4 розділу 6 договору від 10.01.2016 №100120161 передбачено, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або у разі зміни платником місця реєстрації.

Водночас Кременчуцька ОДПІ не надала суду доказів, які б підтверджували, що позивачем не надано нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або змінило місце реєстрації, тобто відповідач не надав доказів існування підстав для розірвання договору в односторонньому порядку.

Крім того, у відзиві на позов відповідачем зазначено, що такий договір між сторонами даного спору не розірваний, однак прийнято рішення про тимчасову заборону приймання звітності в електронному вигляді і реєстрації податкових накладних, зазначаючи при цьому в якості нормативного обґрунтування положення пункту 201.6 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пп. 201.16.1/.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику /пп. 201.16.2/.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику /пп. 201.16.3/.

Всупереч викладеним нормам відповідачем не дотримано ані форми вказаної квитанції, ані визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків чи пропозиції щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком).

Крім того, вказані норми стосуються саме зупинення реєстрації податкових накладних, а не тимчасової заборони як це визначено відповідачем.

Отже, суд дійшов висновку про протиправну відмову у прийнятті податкової накладної.

Суд зазначає, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Не зареєстрована податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Отже, відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН впливає на правовий стан платників податків. Так, покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Згідно п.201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Враховуючи вказане, податкові накладні вважаються прийнятими та зареєстрованими у день їх фактичного надходження до центрального рівня ДФС України.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачі у ході розгляду справи не довели, що у спірних відносинах вони діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПП "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи задоволення адміністративного позову, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, сплачені позивачем за подання цього адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" (вул. Троїцька, б. 70, оф. 43, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Троїцька, 76, м. Кременчук, Полтавська область, 39617; ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053; ), про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Кременчуцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області визнати податкову накладну Приватного підприємства "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" №8 від 31.03.2017 такою, що подана вчасно, тобто 26.05.2017 в день фактичного відправлення її до органів державної податкової служби засобами електронного зв'язку шляхом реєстрації даної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України включити відомості з поданої Приватним підприємством "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" податкової накладної №8 від 31.03.2017 до облікових даних Інформаційної бази даних Державної фіскальної служби України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Троїцька, 76, м. Кременчук, Полтавська область, 39617; ) на користь Приватного підприємства "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" (вул. Троїцька, б. 70, оф. 43, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) витрати зі сплати судового збору в сумі 962,00 (дев'ятсот шістдесят дві гривні).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053; ) на користь Приватного підприємства "Зовнішньо-торговельна компанія "Техекспорт" (вул. Троїцька, б. 70, оф. 43, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) витрати зі сплати судового збору в сумі 962,00 (дев'ятсот шістдесят дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 червня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_3