Справа № 821/1812/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1812/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Бойка А.В., Єщенка О.В.,

при секретарі Іщенко В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника-адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 та представника 3-ї особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року (м.Херсон, дата складання повного тексту рішення 16.01.2018 року) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Херсонської обласної державної адміністрації в особі Голови Херсонської обласної державної адміністрації ОСОБА_5, 3-ї особи Бериславської міської ради Херсонської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2017 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Херсонської ОДА в особі голови Херсонської ОДА ОСОБА_5 та 3-ї особи Бериславської міської ради Херсонської області, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Херсонської ОДА №816 від 30.10.2017 року «Про скасування розпорядження голови Бериславської РДА Херсонської області №780№780 від 14.12.2016 року».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне розпорядження Голови Херсонської ОДА є необґрунтованим, немотивованим та не відповідає вимогам чинного законодавства, у звязку з чим підлягає скасуванню, як протиправне.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ФОП ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 19.02.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права та просив скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні.

Представники ж відповідача та 3-ї особи, в свою чергу, в судовому засіданні суду 2-ї інстанції апеляційну скаргу не визнали та мотивовано наполягали на залишенні її без задоволення, а рішення окружного суду без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для їх задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Так, позивачу - ФОП ОСОБА_1 завдана шкода внаслідок засмічення будівельними та побутовими відходами земельної ділянки, що належить йому на праві приватної власності та розташована за адресою: Херсонська область, м.Берислав між вулицями 1 Травня, Прикордонна та Балка-Кізі-Кермен.

Факт заподіяння шкоди позивачеві представники відповідача та представник третьої особи не заперечують, проте, вони не згодні саме з розміром такої шкоди та з методикою її розрахунку.

14.12.2016 року голова Бериславської РДА своїм розпорядженням №780 затвердив акт районної комісії від 28.11.2016 року про визначення збитків землевласнику ОСОБА_1С, яким було встановлено розмір шкоди в загальній сумі 458146 грн., що була заподіяна внаслідок забруднення та засмічення будівельними та побутовими відходами земельної ділянки.

Разом з тим, голова Херсонської ОДА, діючи з метою усунення порушень «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» (затв. Постановою КМУ №284 від 19.04.1993р.), своїм розпорядженням №816 від 30.10.2017 року скасував вказане вище розпорядження голови Бериславської РДА від 14.12.2016 року №780 «Про затвердження акта районної комісії по визначенню розміру збитків власникам землі та землекористувачам», як таке, що є неефективним за очікуваними та фактичними результатами.

Не погоджуюсь з розпорядженням голови Херсонської ОДА, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірного розпорядження відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ст.ст.1,78 Земельного кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній і державній власності та є, в свою чергу, основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною Держави.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 04.11.2014р. Бериславський міський голова ОСОБА_6 звернувся до ФОП ОСОБА_1 із листом №02-35/523/14, в якому просив позивача надати міській раді тимчасовий дозвіл на використання належної останньому земельної ділянки для проведення невідкладних будівельних робіт, по закінченню яких, міськрада зобовязалася протягом 1 місяця привести цю з/ділянку в попередній (належний) стан.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, у відповідь на вказане вище звернення останній своїм листом від 15.12.2014р. повідомив міську раду про надання свого письмового погодження на тимчасове використання його земельної ділянки.

Проте, як встановлено по справі, після виконання необхідних будівельних робіт, Бериславська міська рада свої зобовязання щодо приведення земельної ділянки позивача в належний (попередній) стан так і не виконала.

В подальшому, як свідчать матеріали справи, 12.08.2016р. інспекторами Державної екологічної інспекції у Херсонській області за заявою ОСОБА_1 було проведено перевірку дотримання органами місцевого самоврядування вимог законодавства про охорону навколишнього середовища та встановлено факт порушення законодавства у вигляді засмічення земельної ділянки будівельними і побутовими відходами.

Далі, як видно з матеріалів справи, 28.11.2016р. районною комісією було складено відповідний акт, яким визначено розмір збитків (шкоди) в загальній сумі 458 146 грн., які були заподіяні внаслідок забруднення та засмічення будівельними та побутовими відходами земельної ділянки позивача.

Даний акт був затверджений розпорядженням 1-го заступника голови Бериславської РДА ОСОБА_7 №780 від 14.12.2016р. «Про затвердження акта районної комісії по визначенню розміру збитків власникам землі та землекористувачам».

Однак, в подальшому, як встановлено матеріалами справи та вже зазначалося вище, голова Херсонської ОДА ОСОБА_5, діючи з метою усунення порушень «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» (затв. Постановою КМУ №284 від 19.04.1993р.), своїм розпорядженням №816 від 30.10.2017 року скасував вказане вище розпорядження голови Бериславської РДА від 14.12.2016 року №780, як таке, що є неефективним за очікуваними та фактичними результатами.

Як вбачається зі ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», актами місцевих державних адміністрацій - є відповідні розпорядження їх голів.

А відповідно до змісту ст.41 цього ж Закону, голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Як слідує зі змісту приписів ст.152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання угоди недійсною та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно ж до ч.ч.1,3 ст.157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Порядок же визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема, Постановою №284 від 19.04.1993р.

Згідно з п.2 вказаного Порядку №284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

А у відповідності з п.5 даного Порядку, збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина.

Так, як вбачається зі змісту акту комісії про визначення збитків від 28.11.2016 року землевласнику ОСОБА_1, останньому нанесені збитки внаслідок забруднення та засмічення будівельними та побутовими відходами належної йому земельної ділянки в загальні сумі 458 146 грн. (т.б. 267526 грн. + 190620 грн.).

При цьому слід звернути увагу на те, що розмір вказаних збитків був розрахований із застосуванням «ОСОБА_2 визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства» (затв. Наказом Мінприроди України від 27.10.1997р. №171, за реєстр. в МЮ України 25.04.2007р. за №422/13689).

Проте, такої ОСОБА_2 за №422/13689 в нормативно правових документах судами обох інстанцій не виявлено. Наказом же Мінприроди України від 27.10.1997р. №171 фактично затверджено ОСОБА_2 визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, яка зареєстрована за №285/2725.

Так, у відповідності до положень п.1.2. цієї ОСОБА_2, встановлено порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди, завданої державі юридичними особами та громадянами в процесі їхньої діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, і поширюється на всі землі, незалежно від форм їх власності.

Таким чином, зазначена ОСОБА_2 фактично застосовується лише тільки для розрахунку шкоди, завданої Державі, а не громадянину.

Окрім того, ще необхідно зазначити й про той факт, що розрахунок збитків, який міститься в акті районної комісії від 28.11.2016р., був проведений на підставі некоректних (завищених) даних про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, яка, згідно листа Держгеокадастру від 13.09.2016р. становила 344,75 грн./кв.м., яка (разом із рішенням міськради про її затвердження), в свою чергу, рішенням Бериславського районного суду від 20.03.2017р. (справа №647/2126/16а) за позовом самого ОСОБА_1 була скасована.

В судовому засіданні з пояснень позивача та його представника видно, що господарський суд Херсонської області на даний час розглядає позов ФОП ОСОБА_1 до Бериславської міської ради про стягнення заподіяної забрудненням земельної ділянки шкоди, в якому, в обгрунтування розміру цієї шкоди позивач посилається на розпорядження голови Бериславської РДА №780 від 14.12.2016 року. Скасування ж цього розпорядження відповідачем потягло за собою зупинення провадження по справі та є перешкодою для розгляду справи і стягнення збитків.

Судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, враховуючи вищезазначений факт, вважає, що подача вказаного вище позову позивачем про стягнення збитків в порядку цивільного (господарського) судочинства є єдиним і належним способом захисту його порушеного права. Наявність же яких-небудь розпоряджень органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, чи рішення суду про скасування нормативно-грошової оцінки землі, в свою чергу, не можуть бути перешкодою для вирішення цивільного-правового спору про стягнення шкоди (збитків). Тобто, скасування відповідачем ОСОБА_8 голови Бериславської РДА №780 фактично не порушує прав позивача та не позбавляє його можливості відшкодувати нанесені йому збитки.

Як вже зазначалося вище, застосування вказаної ОСОБА_2 можливе тільки при визначенні такої шкоди державі, а не громадянину, який, в свою чергу, може її визначати самостійно та надавати суду докази на підтвердження такої шкоди. Крім того, розмір заподіяної шкоди може бути визначено шляхом призначення судової експертизи.

Отже, сума збитків фактично є єдиним і дійсним предметом спору між сторонами у цій справі і, за відсутності добровільного відшкодування органом місцевого самоврядування шкоди чи можливості врегулювання спору у позасудовий спосіб, його вирішення можливе лише тільки в судовому порядку, що, в свою чергу, і було зроблено позивачем шляхом подання цивільного позову про стягнення збитків до господарського суду.

Статтею 33 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999р. №586-XIV визначено, що обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність районних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю. Голови обласних державних адміністрацій мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

А як вбачається зі змісту положень ст.43 вказаного Закону №586-XIV, розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, та приймаючи до уваги те, що розпорядженням голови РДА №780 був затверджений акт, який, на обґрунтовану думку відповідача та 3-ї особи, складений із застосуванням ОСОБА_2 визначення шкоди, яка може використовуватись лише тільки у разі заподіяння шкоди державі, а також без врахування належної нормативно грошової оцінки землі, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що, що відповідач (т.б. голова Херсонської ОДА), скасовуючи вищезгадане розпорядження голови РДА діяв правомірно, т.б. на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений ст.ст.33,43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Крім того, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає за необхідне зазначити, що обґрунтування (мотиви), викладені в оскаржуваному розпорядженні голови Херсонської ОДА №816 та які слугували підставою для скасування розпорядження голови РДА №780, а саме що останнє є «неефективним за очікуваними та фактичними результатами» є цілком обгрунтованим, мотивованим та повністю відповідає змісту норм Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999р. №586-XIV.

До того ж, ще слід вказати й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25.06.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: ОСОБА_9

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_10