Справа № 813/339/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3266/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гелецького П.В.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не зявився;

від відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання відмови протиправною, зобовязання провести перерахунок пенсії за вислугу років (суддя суду І інстанції: ОСОБА_2; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 19.03.2018р., м.Львів),-

В С Т А Н О В И В:

23.01.2018р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірною відмову відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління /ОУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України м.Львова в перерахунку їй розміру пенсії за вислугу років у звязку із зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської обл. № 18/624 від 10.02.2017р. про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження її граничного розміру; зобовязати пенсійний орган здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії за вислугу років зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської обл. № 18/624 від 10.02.2017р. про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01.10.2017р.; стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір (а.с.4-9).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2018р. заявлений позов задоволено; визнано неправомірною відмову відповідача Залізничного ОУ ПФ України м.Львова № 553/К-9/Фр/10-37 від 12.12.2017р. в перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років у звязку із зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської обл. № 18/624 від 10.02.2017р. про заробітну плату для обчислення пенсії з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження її граничного розміру; зобовязано пенсійний орган здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії за вислугу років у звязку із зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської обл. № 18/624 від 10.02.2017р. про заробітну плату для обчислення пенсії з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01.10.2017р.; вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.48-54).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржило Головне управління /ГУ/ ПФ України у Львівській обл., який покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.75-80).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що 14.10.2014р. набрав чинності Закон України «Про прокуратуру», в п.20 ст.86 якого зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються КМ України. Така постанова на даний час не прийнята. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015р. скасовані норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» та ін. Тобто, з 01.06.2015р. раніше призначені пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» не перераховуються.

11.10.2017р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», який дав старт пенсійній реформі, яка забезпечить єдині принципи обчислення пенсій.

Зокрема, зазначеним Законом передбачено з 01.10.2017р. осучаснення (перерахунок) раніше призначених пенсій шляхом осучаснення заробітної плати для обчислення пенсії та зміненої величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%; скасування особливого порядку виплати пенсій пенсіонерам, які працюють; нові умови виходу на пенсію залежно від набутого страхового стажу; визначення розмірів мінімальної пенсії за віком, доплат, надбавок, підвищень, визначених законодавством, виходячи з величини прожиткового мінімуму.

Ті пенсії, які призначалися та виплачувалися за так званими «спецзаконами», не осучаснюються і перегляду не підлягають.

Враховуючи вищезазначене, підстави для перерахунку з 01.10.2017р. призначеної позивачу пенсії за вислугу років відповідно до довідки прокуратури Львівської обл. про заробітну плату станом на 01.12.2015р. є відсутніми.

По причині реорганізації відповідача Залізничного ОУ ПФ України м.Львова на підставі постанови КМ України № 821 від 08.11.2017р. «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» судом апеляційної інстанції в порядку ст.52 КАС України допущено заміну відповідача його правонаступником - ГУ ПФ України у Львівській обл. (а.с.57-68, 88-99).

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також колегія суддів ухвалила відхилити повторне клопотання позивача від 26.06.2018р. про відкладення апеляційного розгляду справи через його участь в іншому судовому засіданні за безпідставністю, оскільки позивач була завчасно повідомлена про час та місце апеляційного розгляду справи (20.06.2018р. а.с.125); до клопотання не долучено достовірних доказів виклику та участі позивача в іншому судовому засіданні.

Додатково колегія суддів враховує, що відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов'язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров'я, оскільки вони пов'язані з форс-мажорними обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Львівській обл. з 14.04.2010р. як одержувач пенсії за вислугу років, що була призначена згідно чинного на дату звернення за призначенням пенсії Закону України «Про прокуратуру»; розмір пенсії становить 90 відсотків від суми заробітної плати та складає 3775 грн. 35 коп. (а.с.12).

На даний час позивач продовжує працювати в органах прокуратури на посаді старшого прокурора відділу забезпечення участі в судах.

До 01.04.2015р. позивач отримувала пенсію в Управлінні ПФ України у Франківському районі м.Львова (на час розгляду справи в суду першої інстанції - в Залізничному ОУ ПФ України м.Львова).

У звязку з прийняттям Закону України від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015р., виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено.

Із урахуванням законодавчих змін, починаючи з 01.10.2017р., виплату пенсії позивача було відновлено у розмірі, який був встановлений станом на 01.04.2015р.

27.11.2017р. позивач звернулася до пенсійного органу із заявою, в якій на підставі довідки прокуратури Львівської обл. № 18/624 від 10.02.2017р. просила з 01.10.2017р. провести перерахунок пенсії (а.с.19-21).

Згідно з листа Залізничного ОУПФ України м.Львова № 553/К-9/Фр/10-37 від 12.12.2017р. підстави для перерахунку з 01.10.2017р. пенсії позивача за вислугу років є відсутніми (а.с.13-14).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що під час здійснення перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Внесені зміни до законодавства стосуються порядку призначення пенсії прокурорам та слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення.

Також виходячи з практики Конституційного Суду України щодо вирішення питань про обмеження пільг, компенсацій та гарантій певним категоріям працівників, у тому числі працівникам прокуратури, фактичного звуження прав позивача, погіршення його становища нормами нового Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» через збільшення стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років, а також ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно звернулася до відповідача за призначенням спірної пенсії.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує, що умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Редакція зазначеної статті неодноразово змінювалась.

Так, відповідно до ч.1 ст.50-1 цього Закону в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011р., внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01.10.2011р. положення ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулювали приписи ч.ч.13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до п.4 постанови КМ України № 865 від 31.05.2000р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003р. № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Разом з тим, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії норми наведених нормативно-правових актів зазнали суттєвих змін.

Так, з 15.07.2015р. набрала чинності нова редакція Закону України «Про прокуратуру»; приписами п.20 ст.86 цього Закону передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМ України.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та ін.

Згідно постанови КМ України № 1013 від 09.12.2015р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» виключено п.4 постанови КМ України № 865 від 31.05.2000р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Таким чином, правові підстави для перерахунку пенсії позивача на час його звернення до пенсійного органу із заявою від 09.09.2016р. були відсутніми.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11.10.2005р. згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім'ї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об'єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

Таким чином, на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії законодавцем скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Також позивачем не доведено, що зміна законодавцем умов пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих призвела до зменшення розміру його пенсії або до звуження його права на пенсійне забезпечення.

За наведених умов правові підстави для застосування пенсійним органом у розглядуваному випадку приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 05.11.1991р. за № 1789-ХІІ (тобто, в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу), є відсутніми.

Окрім цього, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України та Верховного Суду України розуміння сутності гарантій, недопущення звуження змісту та обсягу прав громадян на пенсійне забезпечення, слід підкреслити, що правовідносини по пенсійному забезпеченню (у розгляду випадку щодо перерахунку пенсії) виникають не в момент звернення за перерахунком пенсії, а в момент виникнення права на проведення такого перерахунку.

Оскільки з 01.06.2015р. скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначені відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та ін., тому на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим прокурорам (тобто, станом на 01.12.2015р. згідно довідки прокуратури Львівської обл. № 18/624 від 10.02.2017р.) у позивача не виникло право на перерахунок призначеної їй пенсії.

Враховуючи наведені вище положення джерел права, суд дійшов висновку, що з 01.12.2015р. - початку застосування постанови КМ України № 1013 від 09.12.2015р. та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України № 1697-VII «Про прокуратуру», яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст.50-1 Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Також колегія суддів зазначає, що право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Додатково колегія суддів враховує, що принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні від 07.07.1989р. у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» («Soering. United Kingdom») Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов'язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини.

У рішенні від 17.10.1986р. у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» («Rees v. United Kingdom») Європейський суд з прав людини зазначив, що, з'ясовуючи, чи існує позитивне зобов'язання стосовно людини, належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини.

Згідно рішення від 09.10.1979р. в справі «Ейрі проти Ірландії» («Airey v. Ireland») Суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004р. у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії» («CASE OF KJARTAN v. ICELAND»).

В рішенні від 03.06.2014р. в справі за заявою ОСОБА_5 проти України № 43331/12, Суд, розглянувши скаргу, зокрема, за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010р. після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

У цьому рішенні Суд також вказав на відсутність підстав для висновку про те, що, передавши КМ України право на встановлення розміру соціальних пільг, парламент України діяв на порушення якихось положень Конвенції, та зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою не вважав, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

Проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами даної справи й наявними у ній доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення ОСОБА_1 за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а КМ України будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому відповідач, відмовляючи в перерахунку пенсії позивача на час звернення до пенсійного органу із заявою від 27.11.2017р., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За відсутності постанови КМ України щодо умов та порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це було передбачено ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», а потім ч.20 ст.86 Закону України № 1697-VII «Про прокуратуру»), у пенсійного органу немає законодавчо-визначених підстав та правового механізму для їх перерахунку.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви слід покласти на позивача ОСОБА_1; сума сплаченого ГУ ПФ України у Львівській обл. судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягає.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду по наведеній категорії справ, яка викладена в постанові від 10.05.2018р. у справі № 727/9397/16-а, постанові від 03.04.2018р. у справі № 465/7186/16-а, постанові від 08.06.2018р. у справі № 694/728/16-а.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, яке полягає у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню до розглядуваних правовідносин, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2018р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання відмови протиправною, зобовязання провести перерахунок пенсії за вислугу років, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покласти на позивача ОСОБА_1; сума сплаченого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській обл. судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягає.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8

Дата складення повного судового рішення: 27.06.2018р.