Справа № 818/1613/18
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 р. Справа № 818/1613/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - Грека А.Г.,

представника відповідача - Сумцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1613/18 за позовом приватного підприємства "Ямпіль Інвест" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Ямпіль Інвест" (далі по тексту - позивач, ПП "Ямпіль Інвест") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області (далі по тексту - ГУ ДФС України у Сумській області), в якому просить:

1. Скасувати податкове повідомлення-рішення форма «Р» від 06.04.2018 №, яким ПП «Ямпіль Інвест» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 2839263 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями 2271410 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 567853 грн., в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 2824020 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями 2259216 грн., за штрафними санкціями 564804 грн.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення «форма-В4» від 06.04.2018 №, яким ПП «Ямпіль Інвест» зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 134198 грн., в частині зменшення суми від'ємного значення на 80866 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що під час перевірки відповідачем були виявлені порушення, які стали підставою для винесення оскаржених рішень. Однак, позивач не згоден із позицією відповідача, викладеною в Акті перевірки, вважає його доводи не обґрунтованими і вбачає у діях відповідача односторонню, суб'єктивну оцінку фактів, відповідно, вважає що вказані вище рішення винесені без наявності правових підстав, оскільки відповідач не наводить достатніх, чітких доказів з посиланням на діючі норми законодавства щодо обов'язку включення транспортно-експедиційних послуг до бази оподаткування з ПДВ при експорті Позивачем самостійно виготовленої продукції сільськогосподарського призначення. Також, відповідач помилково дійшов висновку щодо завищення позивачем суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 80866 грн., у т.ч. за листопад 2015 року на суму 67444 грн., за червень 2016 року на суму 13222 грн., внаслідок не нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість на операції зі списання необоротних активів з балансу підприємства.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та росив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві (т.1 а.с.224-227) та зазначила, якщо придбані для ведення господарської діяльності товари частково використовуються в оподатковуваних операціях (реалізація с/г продукції на території України), а частково в звільнених операціях (експорт с/г продукції), платник податку не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Кодексу, скласти та зареєструвати зведену податкову накладну в ЄРПН на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час придбання таких товарів, яка відповідає частці їх використання у звільнених операціях (пункт 199.1 статті 199 Кодексу).

Також представник відповідача наполягала, що позивачем допущено порушення п. 189.9 ст.189 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкове зобов'язання з ПДВ на суму 80 866 грн., у т.ч. за листопад 2015р. на суму 67644 грн., за червень 2016р. на суму 13222 грн., внаслідок не нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість на залишкову вартість необоротних активів списаних (ліквідованих) з балансу підприємства.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами податкового органу була проведена документальна планова виїзна перевірка ПП «Ямпіль Інвест» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2015, валютного законодавства - за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, за результатами якої складено акт № 1550/18-28-14-01/34113192/12 від 22.03.2018 (далі по тексту - Акт) (т.1 а.с.15-54).

Позивач частково не погоджується з висновками посадових осіб податкового органу, що викладені в акті перевірки.

Так, під час перевірки були виявлені порушення, зокрема:

1) п. 189.1 ст.189, п. 199.1 ст.199, п. 198.5 ст.198, з урахуванням п. 15-2 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 2220627 грн., у т.ч. за грудень 2015 р. на суму 2 220 627 грн. по декларації спеціального режиму оподаткування у сфері сільського господарства.

2) п. 188.1 ст. 188, п. 189.1, п. 189.9 ст. 189, 199.1 ст. 199, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого по загальній податковій декларації з податку на додану вартість встановлено:

- заниження податку на додану вартість у сумі 50783 грн., у тому числі: у листопаді 2015р. у сумі 25674 грн., у червні 2016р. у сумі 12915 грн., у жовтні 2016р. у сумі 12194 грн.;

- завищення залишку від'ємного значення, який включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 21 Декларації з податку на додану вартість (бюджетної)) за вересень 2017 року на суму 134198 грн.

У зв'язку з виявленням порушень були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- «форма - В4» від 06.04.2018 № , яким зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 134198 грн. (т.1 а.с.13-14);

- «форма «Р» від 06.04.2018 № збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 2839263 грн., в т.ч.: за податковими зобов'язаннями 2271410 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 567853 грн. (т.1 а.с.11-12).

На переконання суду, наведені податкові повідомлення рішення підлягають частковому скасуванню, з огляду на наступне.

В судовому засіданні було встановлено, що в 2015 році ПП "Ямпіль Інвест" здійснювало операції з експорту зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД (а саме - кукурудзи).

Також було встановлено, що ТОВ «УПІ-Магістраль» та ТОВ «Перша Логістична Компанія» надавали позивачу транспортно-експедиторські послуги з перевезення кукурудзи та пшениці, пов'язані з їх експортом зі станції Глухів Південно-Західної залізниці до станцій Жовтнева (експорт), Одеса-Порт (експорт), Чорноморська експорт (ТІС) Одеської залізниці.

Обставини надання транспортно-експедиторських послуг ТОВ «УПІ-Магістраль» та ТОВ «Перша Логістична Компанія» детально описані в акті перевірки. Фактичне надання таких послуг, а також кількісні характеристики та числові показники даних господарських операцій не заперечувались представниками позивача та відповідача, були визнані учасниками справи.

Первинні документи, що були складені при здійсненні зазначених господарських операцій, досліджені в ході розгляду справи (т. 1 а.с. 55-164).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відтак, предметом доведення в даній справі є визначення належного правового регулювання спірних правовідносин.

Правова позиція посадових осіб податкового органу полягає в наступному.

Відповідно до п. 15-2 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, а саме 2015 рік), тимчасово до 31 грудня 2017 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників.

Операції з вивезення в митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абз. 1 цього пункту, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Пунктом 189.1. статті 189 Податкового кодексу України передбачено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

В свою чергу, пунктом 198.5. ст. 198 ПК України встановлено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися, зокрема (підпункт "б") в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

Згідно п. 199.1 ст. 199 Податкового Кодексу України (в редакції чинній з 01.07.2015), у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти і зареєструвати відповідні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на частку сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Таким чином, на переконання посадових осіб податкового органу, якщо придбані для ведення господарської діяльності товари частково використовуються в оподатковуваних операціях (реалізація с/г продукції на території України), а частково в звільнених операціях (експорт с/г продукції), платник податку не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 Кодексу, скласти та зареєструвати зведену податкову накладну в ЄРПН на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час придбання таких товарів, яка відповідає частці їх використання у звільнених операціях (п.199.1 ст.199 Кодексу).

Однак, зазначений вище підхід посадових осіб податкового органу в застосуванні положень Податкового кодексу України є хибним, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 209.1-209.2 ст. 209. ПКУ встановлено, що резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Відповідно до пп. 209.14. ст. 209 ПК України встановлено, що сільськогосподарське підприємство - суб'єкт спеціального режиму оподаткування здійснює оподаткування операцій з продажу (постачання) сільськогосподарської продукції за ставкою, визначеною підпунктом "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу. У разі експорту сільськогосподарської продукції застосовується ставка податку, визначена підпунктом "б" пункту 193.1 статті 193 ПКУ.

Статтею 193 ПКУ визначено, що ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах, зокрема: "б) 0 відсотків".

В акті перевірки зазначено, що в спірний період ПП "Ямпіль Інвест" було сільськогосподарським підприємством - суб'єктом спеціального режиму оподаткування

Таким чином, в 2015 році експорті операції з поставки сільськогосподарської продукції суб'єктами спеціального режиму оподаткування у сфері сільського господарства оподатковуються за нульовою ставкою.

Так, оцінці підлягає питання щодо правомірності донарахування Позивачу податкових зобов'язань при реалізації ПП «Ямпіль Інвест» зернових культур на експорт у 2015 році та використанні в таких операція інших товарів/послуг, при купівлі яких Позивач нарахував собі податковий кредит.

При цьому, посадові особи податкового органу вважають, що мають бути застосовані норми п.п. б п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, згідно яких платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися: в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX ПКУ, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених пунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу).

Пункт 15-2, підрозділу 2 розділу XX, який набув чинності 01.01.2015 року, передбачає, що тимчасово до 31 грудня 2017 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників.

Операції з вивезення в митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абзаці першому цього пункту, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Проте Відповідач залишає поза увагою той факт, що Позивач є безпосереднім виробником сільськогосподарської продукції і здійснює експорт власної вирощеної продукції, що є виключенням в розумінні наведеної вище норми. Господарські операції, що здійснювалися ПП «Ямпіль Інвест» підлягають оподаткуванню не за п. 15-2 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України «Особливості справляння податку на додану вартість», а за загальними правилами оподаткування, а саме за ставкою «0». Оскільки Позивач не підпадає під дію пункту 15-2 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, Відтак, не підлягають застосуванню положення пункту 198.5 статті 198 ПКУ, а отже і донарахування податкових зобов'язань в сумі 2259216 грн. за основним платежем та 564804 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо висновків посадових осіб податкового органу про порушення позивачем п. 188.1 ст. 188. п. 189.1. п. 189.9 ст. 189, 199.1 ст. 199. п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 80 866 грн., у т.ч. за листопад 2015р. на суму 67644 грн., за червень 2016р. на суму 13222 грн., внаслідок не нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість на залишкову вартість необоротних активів списаних (ліквідованих) з балансу підприємства, слід зазначити наступне.

В ході проведення перевірки встановлено списання ПП «Ямпіль Інвест» з балансу непридатних до експлуатації основних засобів на загальну суму залишкової вартості у розмірі 404329,54 грн., а саме:

1. Розкидач Kuhn AXIS 30.1, 33094, 2013 р.в.;

2. Розкидач Kuhn AXIS 30.1, 33096, 2013 р.в.;

3. Розкидач Kuhn AXIS 30.1, 33090, 2013 р.в.;

4. Автомобіль LADA 21214-120140, 2014 р.в.

Згідно актів виконаних робіт по договору гарантійного обслуговування, складених ТОВ «Техноторг-Дон» (т. 1 а.с. 199-201), встановлено, що в результаті проведення діагностики розкидачів мінеральних добрив Kuhn AXIS 30.1, 33090, 33094, 33096 було виявлено пошкодження вогнем усіх вузлів, в результаті чого останні відновленню не підлягають.

Під час проведення перевірки позивачем надавались: Звіт щодо ймовірної причини виникнення пожежі, яка виникла 25.08.2015 року в легковому автомобілі ЛАДА 2121140-120-40 д.н. ВМ 4764 ВВ, який належить ПП "Ямпіль Інвест" (т. 1 а.с. 202 - 204), рішення Ямпільського районного суду від 30.05.2016 року по справі № 590/972/15ц (т. 1 а.с. 207-208).

Однак, посадові особи податкового органу помилково дійшли висновку, що позивачем неправомірно не нараховані податкові зобов'язання з податку на додану вартість на залишкову вартість списаних (ліквідованих) з балансу підприємства розкидачів та автомобілю.

Відповідно до п. 189.9. ст. 189 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.

Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Як зазначалось вище підставою для списання основних засобів, а саме розкидачів мінеральних добрив Kuhn AXIS 30.1, 33090, 33094, 33096, автомобіля LADA 21214, стало їх знищення внаслідок дії обставин непереборної сили - пожеж, тобто ліквідація вказаних основних засобів відбулася без згоди ПП «Ямпіль Інвест». Вказане підтверджується наступними доказами:

- актом про пожежу від 27.05.2013 року;

- актами виконання робіт по договору гарантійного обслуговування;

- звітом про ймовірні причини виникнення пожежі від 28.08.2015 року;

- протоколом огляду місця події від 25.08.2015 року;

- рішенням Ямпільського районного суду від 30.05.2016 року;

- актом списання № 1 від 30.11.2015 року;

- актом списання № 2 від 30.11.2015 року;

- актом списання № 3 від 30.11.2015 року;

- актом на списання основних засобів № 3 від 21.06.2016 року (т. 1 а.с. 198-211).

На переконання суду, в даному випадку підлягає застосуванню ч. 2 п. 189.9. ст. 189 Податкового кодексу України, що наведена вище.

Вищевказане свідчить про помилковість та протиправність висновків ГУ ДФС у Сумській області щодо завищення Позивачем суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 80866 грн., у т.ч. за листопад 2015 року на суму 67444 грн., за червень 2016 року на суму 13222 грн., внаслідок не нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість на операції зі списання необоротних активів з балансу підприємства.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 43573,29 грн. за платіжним дорученням №1433 від 18.04.2018 (т.1 а.с.4).

Таким чином, позивачу необхідно відшкодувати судові витрати в сумі 43573,29 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємства "Ямпіль Інвест" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області «форма «Р» від 06.04.2018 №, яким ПП «Ямпіль Інвест» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 2839263 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями 2271410 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 567853 грн., в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 2824020 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями 2259216 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 564804 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області «форма-В4» від 06.04.2018 №, яким ПП «Ямпіль Інвест» зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 134198 грн., в частині зменшення суми від'ємного значення на 80866 грн.

Стягнути на користь приватного підприємства "Ямпіль Інвест" (бул. Ювілейний, 2, смт. Ямпіль, Ямпільський район, Сумська область, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 43573,29 грн. з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ).

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Соколов

Повний текст рішення складено 29.06.2018 року.