Справа № 760/7737/18
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/7737/18
Провадження 2-а/760/1214/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Київ Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП полку 1 УПП в м. Києві ДПП рядовий поліції Банківського Ігоря Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2018 позивач звернулася до суду з позовом та просила:

- визнати дії інспектора патрульної поліції полку №1 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Банківського Ігора Ігоровича, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - протиправними;

- скасувати постанову, по справі про адміністративне правопорушення, серії ВР №261685, винесену 13.03.2018 винесену рядовим поліції Банківським І.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, а справу - закрити;

- відшкодувати матеріальні збитки у сумі 1 813,00 грн., завдані неправомірними діями інспектора.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.03.2018 відносно неї працівником поліції було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 13.03.2018, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Києві по вул. Горького, 47, здійснила зупинку у місці, яке позначене дорожнім знаком 5.38 «місце для стоянки» для стоянки з додатковою табличкою 7.17 «Інвалід», чим порушила п.81 розділу 5 ПДР України. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови винесене з грубими порушеннями вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

23.03.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23.03.2018 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

26.04.2018 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 було подано відзив на позов. Вказує, що інспектором патрульної поліції було законно винесено постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, а тому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

14.05.2018 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій остання не погоджується з доводами представника відповідача. Зазначає, що відповідачем не зазначено жодних доказів на підставі яких було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Крім того, не погоджується з винесеною постановою саме на місці вчинення правопорушення, а не за місцем знаходження Управління патрульної поліції. Вважає, що дана постанова винесена з грубим порушенням всіх вимог законодавства, а тому просила задовольнити позовні вимоги.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що інспектором УПП полку 1 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції Банківським І.І. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 261685 від 13.03.2018 за порушення п.81 розділу 5 ПДР України. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

Дана постанова була винесена з урахування всіх вимог передбачених ст. ст. 256, 258, 283 КУпАП.

Вбачається, що правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором УПП, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Стаття 222 КУпАП надає повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені ч.1-3 ст. 122 КУпАП працівниками Органів Національної поліції.

Судом встановлено, що інспектор роти №1 батальйону №1 полку 1 УПП у м. Києві ДПП рядовий поліції ОСОБА_4 є працівником Органів Національної поліції, має спеціальні знання, а отже постанова серії ВР № 261685 від 13.03.2018 винесена правомірно.

Крім того, відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з цим, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування обставин викладених у оспорюваній постанові.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача.

Крім того, посилання позивача на зазначення інспектором неправдивої інформації стосовно адреси місця вчинення адміністративного правопорушення, а саме по вул. Горького, 47,замість правильно "Антоновича", жодним чином не спростовують допущені позивачем порушення ПДР України.

Однак, навіть описка в адресі вчинення адмінправопорушення, якщо вона була допущена, не впливає на суть прийнятого рішення і не спростовує факту правомірності оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, в задоволенні адміністративного позову в частині визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 13.03.2018 , слід відмовити.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову щодо визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 13.03.2018, підстави для задоволення вимог позивача про стягнення коштів у розмірі 1813,00 грн., відстуні.

З урахуванням наведеного вище, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 254, 256, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора УПП полку 1 УПП в м. Києві ДПП рядовия поліції Банківського Ігоря Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: