Справа № 817/2024/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/2024/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Шведюк М.М.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2018 р. у справі за позовом Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправним та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції - Друзенко Н.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 20.02.2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.02.2018р. адміністративний позов Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" (35027, м.Здолбунів, вул.Шкільна,40А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30032555) до Управління Держпраці у Рівненській області (33028, м.Рівне, вул.Лермонтова, 7, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39780243) про скасування постанови задоволено повністю.

Визнано протиправною і скасовано постанову №000124 від 09.11.2017 про накладення на Комунальне підприємство Здолбунівської міської ради "Здолбунів-комуненергія" штрафу в сумі 3200,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління Держпраці у Рівненській області на користь держави (рахунок 4002; отримувач УДКСУ у м.Рівному (м.Рівне) 22030101; банк отримувача ГУ ДКСУ у Рівненській області; код ЄДРПОУ отримувача 38012714; код МФО банку отримувача 833017; призначення платежу "Судовий збір справа №817/2024/17, Рівненський окружний адміністративний суд, ) судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот гривень) 00 копійок.

Не погодившись з постановою суду, Управління Держпраці у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що акт перевірки позивачем підписано без зауважень або заперечень. Вказує, що під час розгляду справи позивачем не спростовано жодного порушення виявленого під час інспекційного відвідування та не надано жодного доказу, який би підтвердив відсутність виявлених порушень.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" просить апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі наказу №556 від 11.10.2017р. та направлення на перевірку №534-Н/01-26 від 11.10.2017р. державним інспектором праці ОСОБА_2 з 12.10.2017р. по 17.10.2017р. проведено інспекційне відвідування Комунального підприємства Здолбунівської міської ради "Здолбунівкомуненергія" з питань додержання законодавства про працю.

Результати відвідування оформлені Актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №27А/04-8 (а.с.11-13), який підписаний директором КП "Здолбунівкомуненергія" ОСОБА_3 та один його примірник отримано 17.10.2017р.

В рамках інспекційного відвідування перевірявся, зокрема, колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом КП "Здолбунівкомуненергія" на 2017-2022 роки, реєстраційний номер 751 від 24.01.2017р. (а.с.27-31), звіти з праці, розрахункові відомості та відомості про виплату грошей за липень 2017 року, серпень 2017 року та вересень 2017 року (а.с.65-113).

В акті перевірки зафіксовано, зокрема, порушення вимог статті 34 Закону України "Про оплату праці". За описом виявленого порушення, працівникам позивача при виплаті заробітної плати не проводиться компенсація втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до колективного договору підприємства між адміністрацією та профспілковим комітетом на 2017-2022 роки, розділу 6 (оплата і нормування праці), пункту 6.1.12. - власник зобов'язується при затримці виплати заробітної плати індексувати зростання цін з дотримання норм Закону України "Про компенсацію втрати частини доходів у звязку із порушенням строків її виплати" (а.с.12 на звороті).

26.10.2017р. Управління Держпраці у Рівненській області направило КП "Здолбунівкомун-енергія" повідомлення про те, що розгляд справи щодо накладення штрафу відповідно до частини 2 статті Кодексу законів про працю України відбудеться 02.11.2017р. о 09:30 хв., яке отримано адресатом 30.10.2017 (а.с.14, 45-47).

01.11.2017р. директор КП "Здолбунівкомуненергія" подала Управлінню Держпраці у Рівненській області письмове клопотання про відкладення розгляду справи щодо накладення штрафу (а.с.16).

02.11.2017р. Управління Держпраці у Рівненській області направило КП "Здолбунівкомун-енергія" повідомлення про те, що розгляд справи щодо накладення штрафу відповідно до частини 2 статті Кодексу законів про працю України відбудеться 09.11.2017р. о 09:30 хв., яке отримано адресатом 07.11.2017 (а.с.15, 48-50).

08.11.2017р. директор КП "Здолбунівкомуненергія" повторно подала Управлінню Держпраці у Рівненській області письмове клопотання про відкладення розгляду справи щодо накладення штрафу (а.с.17).

09.11.2017р. заступником начальника Управління Держпраці у Рівненській області ОСОБА_4 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №000124, якою на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України за порушення вимог статті 34 Закону України "Про оплату праці" накладено на Комунальне підприємство "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради штраф у розмірі 3200,00 грн. (а.с.11).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №000124 від 09.11.2017р. не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.259 КЗпП України).

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015р., передбачено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура проведення Держпраці України та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень визначена в Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженому наказом Міністерства соціальної політики України №390 від 02.07.2012р., зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30.07.2012р. за №1291/21603.

Посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (ч.1 ст.265 КЗпП України).

Частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обовязків, передбачених законами України "Про військовий обовязок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Вказані штрафи є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013р., штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Справа розглядається у пятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 вказаного Порядку, ).

Відповідно до пункту 6 Порядку про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють субєктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за пять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з пунктом 7 Порядку, справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що процедура відповідачем щодо розгляду справи про накладення штрафу була дотримана і право позивача на розгляд справи за його участі в даному випадку порушено не було, так як акт перевірки датований 17.10.2017р., і відповідачем у відповідь на клопотання позивача, розгляд справи щодо накладення штрафу з 02.11.2017р. перенесено на 09.11.2017р. і таку справу розглянуто 09.11.2017р. без участі представника позивача, проінформованого про розгляд належним чином.

Разом з тим, статтею 34 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24.03.1995р. передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством

Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку (частина шоста статті 95 Кодексу законів про працю України).

У відповідності до абз.5 ч.1 ст.18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" №2017-ІІІ від 05.10.2000р., з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII від 03.07.1991р. передбачено, що індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ч.1 ст. 2 цього Закону об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці"№108/95-ВР від 24.03.1995р., якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджений постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р.

За правилами пункту 1 цього Порядку, його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). А за правилами пункту 2 - компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Пунктом 4 зазначеного Порядку передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Актом перевірки констатовано порушення вимог чинного законодавства в частині не забезпечення проведення нарахування та виплату індексації грошових доходів працівників у звязку з підвищенням росту індексу інфляції.

Однак, відповідачем в акті перевірки не вказано в яких місяцях та протягом якого періоду позивачем не нараховано та не виплачено індексацію грошових доходів працівників у звязку з підвищенням росту індексу інфляції.

Фактично в рамках інспекційного відвідування відповідачем було встановлено лише факт заборгованості по заробітній платі за липень-вересень 2017 року. Однак за вказане порушення позивачу визначено штраф за окремою постановою, яка не є предметом спору в даній адміністративній справі.

Якщо і припустити, що порушення у вигляді невиплати індексації також мало місце в липні-вересні 2017 року, то по-перше, відповідачем жодних доказів на підтвердження своєї позиції суду не надано, а по-друге, позивачем надано суду докази, що частина оплати заборгованості по такій заробітній платі була проведена у серпні, вересні 2017 року, що не потребувало нарахування компенсації згідно встановленого індексу зростання цін, оскільки у вересні 2017 року індекс за липень та серпень 2017 року відсутній (а.с.32-33), а у жовтні 2017 року виплати заборгованої заробітної плати не проводилось. Що стосується листопада 2017 року, коли відповідна виплата проводилась, то позивачем надано суду докази тому, що нарахування та виплата індексації грошових доходів працівників була проведена належним чином (а.с.80-85).

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, так як відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем, як субєктом господарювання, вимог статті 34 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24.03.1995р. та ч.6 ст.95 КЗпП України, а отже і наявності підстав, передбачених абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України, для прийняття оспорюваного рішення, згідно якого на позивача накладено штраф у розмірі 3200,00 грн.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "26" червня 2018 р.