Справа № 808/1599/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"25" червня 2018 р.справа № 808/1599/18
Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам КАС України апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 р. у справі № 808/1599/18
за позовом ОСОБА_1
до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя
про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС України).
Підпунктом 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції на час звернення скаржника з апеляційною скаргою, було встановлено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як вбачається з матеріалів справи, скаржник не сплатив судовий збір в сумі 1057,80 грн. за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, з апеляційною скаргою подав клопотання про звільнення від сплати судового збору.
В обґрунтування клопотання скаржник посилається на відсутність коштів для сплати судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
На думку суду, неналежне фінансування суб'єкта владних повноважень не є тотожним майновому стану сторони у справі, тому не є передбаченою законодавством України підставою для звільнення від сплати судового збору.
Держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов'язання щодо його сплати при зверненні до суду суб'єктів владних повноважень.
Слід зазначити й про те, що одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин (у тому числі органами державної влади) своїх прав та обовязків, передбачених законами України.
Таким чином, зазначені скаржником обставини не можуть бути підставою для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Частиною 2 ст. 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.
За таких обставин, апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року слід залишити без руху та надати скаржнику строк упродовж десяти днів з дня отримання ухвали для надання доказів сплати судового збору.
Керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Відмовити Шевченківському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України м.Запоріжжя у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 р. у справі № 808/1599/18 залишити без руху.
Надати Шевченківському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України м.Запоріжжя строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги:
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко