Справа № 809/1073/18
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"25" червня 2018 р. справа № 809/1073/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остап'юк С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21.06.2018 ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання повноважень відносно самовільного будівництва; зобов'язання здійснити необхідні дії по встановленню винних осіб, фіксації правопорушення та внесенню припису про знесення самовільного будівництва; визнання протиправними дії щодо звернення до Яремчанського міського суду із позовною заявою про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованої квартири.

Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1);

публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2);

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 даного Кодексу суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Позивачем заявлено вимоги про визнання протиправними дії щодо звернення Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Яремчанського міського суду із позовною заявою про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованої квартири.

Суд зазначає, що саме по собі звернення Державної архітектурно-будівельної інспекції України до суду з позовом не є спором за своєю правовою природою, оскільки таке звернення не породжує зобов'язань, які виникають із владних управлінських функцій для позивача, а є реалізацією права суб'єкта владних повноважень на звернення до суду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (стаття 55 Конституції України).

В частині позовних вимоги позивача про визнання протиправними дії щодо звернення Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Яремчанського міського суду із позовною заявою про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованої квартири відсутній публічно-правовий спір між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, оскільки відповідні дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України жодним чином не порушують прав та законних інтересів позивачів у сфері публічно-правових відносин.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Таким чином, позовні вимоги позивачів про визнання протиправними дії щодо звернення Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Яремчанського міського суду із позовною заявою про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованої квартири не можуть бути самостійним предметом судового розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до висновку Верховного Суду, наданого в справі №820/583/16 (К/9901/7053/18), провадження 11-247апп18 поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Частиною 6 статті 170 Кодекс адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд, на виконання вимог частини 6 статті 170 Кодекс адміністративного судочинства України, зазначає, що позовні вимоги позивачів в частині визнання протиправними дії щодо звернення Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Яремчанського міського суду із позовною заявою про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованої квартири не можуть бути самостійним предметом судового розгляду і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в частині позовних про визнання протиправними дії щодо звернення Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Яремчанського міського суду із позовною заявою про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованої квартири.

На підставі наведеного та керуючись статтями 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в частині позовних про визнання протиправними дії щодо звернення Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Яремчанського міського суду із позовною заявою про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованої квартири.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Остап'юк С.В.