Справа № 805/5032/18-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 червня 2018 р. Справа №805/5032/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Краматорської міської ради про визнання протиправними та нечинними рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Краматорської міської ради з позовними вимогами:

- визнати протиправним та нечинним, з моменту прийняття, рішення Краматорської міської ради від 12.07.2017 року №24/VІІ-257 «Про ліквідацію Краматорської школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 Краматорської міської ради Донецької області, »;

- визнати протиправним та нечинним, з моменту прийняття, рішення Краматорської міської ради №24/VІІ-258 «Про погодження безоплатної передачі у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради обєкту права комунальної власності територіальної громади міста Краматорська».

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як слідує з позовної заяви, у порушення п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві не зазначено стосовно позивача: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти.

Стосовно посилання позивача на Закон України «Про захист персональних даних», суд зазначає, що ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних» (далі - Закон № 2297-VI) встановлює, що цей закон регулює правові відносини, пов'язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв'язку з обробкою персональних даних.

Закон № 2297-VI поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону №2297-VI об'єктами захисту останнього є персональні дані.

Згідно ч. 5 ст. 6 вказаного закону обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку встановленому законодавством.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 11 Закону №2297-VI підставою для обробки персональних даних є дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень.

Володільці, розпорядники персональних даних та треті особи зобов'язані забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних (ч. 1 ст. 24 Закону №2297-VI).

Відповідно ст. 28 вказаного закону, порушення законодавства про захист персональних даних тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, викладене дає підстави суду дійти висновку про наявність державних гарантій захисту персональних даних особи у разі їх обробки в тому числі державними органами та нормативний принцип притягнення до відповідальності у разі їх порушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Конституцією України і законами України передбачено позитивний обов'язок громадянина надавати інформації про себе, у випадках та з підстав, встановлених законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті, відповідно до якої суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано її копії та копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

При цьому, позивач, який не є суб'єктом владних повноважень, надав доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу позовної та доданих до неї документів, що ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено як обов'язок суб'єкта владних повноважень.

Отже, в порушення вимог ч. 1 ст. 161 КАС України позивачем не надано копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В порушення зазначених норм закону позивачем не завірені належним чином копія кожного з наданого до суду документу та відсутні підтвердження позивача відповідності копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього та дата засвідчення доказу.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пояснень викладених у клопотання про поновлення строку для звернення до суду, позивач дізнався про порушення своїх прав 25.06.2018 року, коли йому було відмовлено в прийнятті на роботу на посаду сторожа або охоронця до Краматорської школи-інтернату І-ІІ ступенів № 3 Краматорської міської ради Донецької області, у звязку з прийняттям спірних рішень Краматорською міською радою.

Згідно позовної заяви позивач просить визнати протиправними та нечинними, з моменту прийняття рішення Краматорської міської ради від 12.07.2017 року: № 24/VІІ-257 «Про ліквідацію Краматорської школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 Краматорської міської ради Донецької області, »; №24/VІІ-258 «Про погодження безоплатної передачі у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради обєкту права комунальної власності територіальної громади міста Краматорська». Проте, позивач з даним позовом звернувся до суду 26.06.2018 року, про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції Донецького окружного адміністративного суду на позові. Тобто, позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду із даним позовом.

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на той факт, що до 25.06.2018 року (дати його звернення до Краматорської школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 із заявою про прийняття його на роботу) він не знав та не міг знати, що відповідачем прийнято рішення, що оскаржуються, з огляду на наступне.

Відповідно до відомостей, які розташовані на сайті Краматорської міської ради, спірні рішення було оприлюднено в день їх складання 12.06.2017 року, відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування.

З дня опублікування Краматорською міською радою рішень від 12.07.2017 року: №24/VІІ-257 «Про ліквідацію Краматорської школи-інтернату І-ІІ ступенів №3 Краматорської міської ради Донецької області, »; №24/VІІ-258 «Про погодження безоплатної передачі у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні Донецької обласної ради обєкту права комунальної власності територіальної громади міста Краматорська», у позивача виникли підстави для звернення до суду.

Отже, після прийняття та опублікування спірних рішень, позивач повинен був дізнатися про порушення свого права, а відтак і розпочався відлік строку звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, дослідивши обставини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, та враховуючи викладені у клопотанні про поновлення строку пояснення, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено підстав поважності причин пропуску строку звернення з позовом до суду та не надано доказів на їх підтвердження. А отже позивачем порушено норми чинного процесуального законодавства в частині строку звернення з позовом до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 172, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Краматорської міської ради про визнання протиправними та нечинними рішень - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду: адміністративного позову із зазначенням стосовно позивача: реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії паспорта для фізичних осіб громадян України, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти; посвідчених належним чином копій кожного з наданого до суду документу із підтвердженням позивача відповідності копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього та датою засвідчення доказу; копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із відповідними доказами в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 171 цього Кодексу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Загацька Т. В.