Справа № 200/21732/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/1404/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру нарахованих сум допомоги та компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру нарахованих сум допомоги та компенсації, мотивуючи свої вимоги наступним.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 16.06.2014 року йому була призначена допомога по догляду за матірю ОСОБА_3, яка є інвалідом 1А групи внаслідок психічного розладу. ОСОБА_3 померла 07 серпня 2014 року, внаслідок чого виникла переплата за період з 01.09.2014 по 30.09.2014 року в розмірі 1218,00 грн. Отже відповідачу були надміру виплачені бюджетні кошти у вказаній сумі. На даний час переплата не погашена.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру нараховані бюджетні кошти за період з 01.09.2014 по 30.09.2014 року в сумі 1218 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 03 березня 2018 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру нарахованих сум допомоги та компенсації, проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч.5 ст.262 КАС України), з призначенням судового засідання на 03 квітня 2018 року. Встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк із дня вручення цієї ухвали на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або подання письмового відзиву на позов.

Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, однак не надав заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також не надав письмового відзиву на позов, в звязку з чим суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 3.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 16.06.2014 року звернувся до ОСОБА_1 соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради із заявою та необхідними документами по призначення йому допомоги на догляд.

Рішенням позивача від 24.06.2014 відповідачу була призначена допомога на догляд за матірю ОСОБА_3, яка є інвалідом 1А групи внаслідок психічного розладу, у період з 01.06.2014 по 30.11.2014 року у розмірі 1218,00 грн.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року № 1192 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним» (далі Постанова № 1192), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за ним.

Відповідно до п.8 Постанови № 1192 виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли: сталися зміни у складі сім'ї у зв'язку із смертю або зміною місця проживання інваліда I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд.

У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов'язані повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни.

ОСОБА_3 померла 07 серпня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

В матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_2 від 18.08.2014 року на імя начальника Бабушкінського УПСЗН ОСОБА_4, в якій ОСОБА_2 просить зупинити виплату допомоги у звязку зі смертю матері, за якою здійснювався догляд.

Вказана заява отримана позивачем 18.08.2014 року, що підтверджується відповідною відміткою.

Відповідно до п.13-1 Постанови № 1192, якщо внаслідок зловживань з боку громадян (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд тощо) були надміру виплачені суми допомоги, органи соціального захисту населення здійснюють такі заходи: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють одержувача допомоги про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі прийняття рішення про врахування надміру виплачених коштів при виплаті допомоги на догляд у наступні періоди провадять щомісячні відрахування у розмірі не більш як 20 відсотків призначеної допомоги; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідач виконав свій обовязок повідомити орган, який проводить виплату допомоги, про настання обставин, що тягнуть за собою припинення виплати такої допомоги.

Однак позивач у вересні 2014 року продовжив виплачувати вказану допомогу, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів.

Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

В судовому засіданні позивачем не надано жодного доказу, що відповідачем допущено будь-яке зловживання, яке потягло виплату йому позивачем надмірних сум, в звязку з чим суд приходить до висновку, що вказана сума допомоги за вересень 2014 року у розмірі 1218,00 грн. була виплачена позивачем внаслідок власної помилки. Зазначене виключає відповідальність відповідача.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що надмірна виплата бюджетних коштів не повязана з наданням відповідачем недостовірних відомостей чи приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд,та з будь-якою іншою недобросовісністю відповідача, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч.5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру нарахованих сум допомоги та компенсації залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску