Справа № 805/683/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 р. Справа№805/683/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., при секретарі судового засідання Хороші С.С., розглянувши у відкритому содовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МКМ-БУД»

до Головного управління Держпраці у Донецькій області

про визнання протиправним і скасування Постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області від 22 грудня 2017 року № 05-20-3380/0017/0178, -

За участі представників сторін:

від позивача - Бубнова Л.В. за довіреністю

від відповідача - Костіцін С.В., Будніков В.С., Кудлаєнко В.Г. за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «МКМ-БУД» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Донецькій області (надалі - відповідач, Держпраці), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Донецькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 22.12.2017 року № 05-20-3380/0017/0178.

Ухвалою від 16 лютого 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 805/683/18-а та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 12 квітня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

За результатами розгляду справи ухвалою від 17 травня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 04.06.2018 року суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову до розгляду справи та набрання чинності судовим рішенням.

У пред'явленому позові позивач зазначив, що Постанова Головного управління Держпраці у Донецькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 22.12.2017 року № 05-20-3380/0017/0178 є протиправною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що посадовими особами відповідача проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «МКМ-БУД» з питань додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Під час перевірки було встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «МКМ-БУД» було оформлено пропуски на працівників підприємства ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та допущено до виконання робіт на території ПРАТ «МК «Азовсталь» без укладання трудового договору, що є порушенням вимог частин 1 ст. 24 КЗпП України. На підставі встановлених порушень, 22.12.2017 Начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №05-20-3380/0017/0178, якою позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на сумі 672000,00 грн.

Позивач із означеною постановою не погоджується, зазначаючи про те, що перевірка була проведена незаконно, за відсутності правових підстав для її проведення. Просив позов задовольнити (арк. справи 5-11 том 1).

13.03.2018 року відповідач надав суду відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «МКМ-БУД» з питань дотримання вимог законодавства про працю було здійснено фахівцями ГУ Держпраці у Донецькій області в період з 09.11.2017 по 10.11.2017 року відповідно до вимог Порядку про здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Також відповідач зазначив, що ТОВ «МКМ-БУД» не надано будь-яких документів які б підтверджували факт оформлення пропусків ТОВ «МКМ-БУД» на громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 як на робітників субпідрядних організацій ТОВ «БК «Будівельник» та ТОВ «МКМ Сервіс плюс». ТОВ «МКМ-БУД», як підрядник, від свого імені, оформляло перепустки у замовник а(ПРаТ «МК «Азовсталь») для виконання робіт на його території, що ні в якому разі не говорить про відсутність трудових відносин між ТОВ «МКМ-БУД» та вищезазначеними працівниками, а навпаки є обставиною яка підтверджує їх. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити (арк. справи 104-110 том 1).

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «МКМ-БУД» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 38673799, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 12-16 том 1).

На підставі наказу про проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування суб'єкта господарювання № 1956 від 07.11.2017 р., у період з 09.11.2017 р. по 10.11.2017 р. Головним управлінням Держпраці у Донецькій області проводилось інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «МКМ-БУД» з питань дотримання вимог законодавства про працю, за наслідками якого складено Акт № №05-20-3380/0017 (арк. справи 36-59, 192 том 1).

Згідно з актом перевірки, у зв'язку з недотриманням позивачем норм трудового законодавства з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Головне управління Держпраці у Донецькій області дійшло висновку про порушення ТОВ «МКМ-БУД» статті 24 Кодексу законів про працю України, а саме допущення до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Після закінчення перевірки директору ТОВ «МКМ-БУД» було вручено вимогу № 04.2/37-20 від 09.11.2017 р. про надання необхідних документів для інспекційного відвідування з питань дотримання вимог законодавства про працю (арк. справи 60-61 том 1).

Згідно з листом від 10.11.2017 р. №720 ТОВ «МКМ-БУД» було надано необхідні документи (арк. справи 188 том 1).

У зв'язку з викладеним у акті перевірки порушенням 01.12.2017 р. винесено відповідний припис № №05-20-3380/0017-0008 та надано термін на його виконання протягом 10-ти робочих днів з дня отримання припису (арк. справи 171 том 1).

Приписано усунути порушення вимог частини першої та третьої ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме укласти трудові договори оформлені наказом чи розпорядженням з працівниками ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та в подальшому фактично допускати працівників до роботи з укладанням трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомленням центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Припис надіслано поштою та отримано позивачем, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. справи 172-175 том 1).

08.12.2017 р. вих. № 831 ТОВ «МКМ-БУД» було направлено відповідачу Заперечення до Акту перевірки додержанням суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № №05-20-3380/0017 (арк. справи 62-63 том 1).

Позивачем 13.12.2017 р. вих. № 854 ТОВ «МКМ-БУД» було направлено відповідачу пояснення, щодо працівників ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є працевлаштованими на ТОВ «МКМ Сервіс плюс» та ТОВ «БК Будівельник» (арк. справи 66 том 1).

22.12.2017 року поштою, ТОВ «МКМ-БУД» отримано Акт про відмову від підпису №04.2.37-31 від 30.11.2017 р. (арк. справи 65 том 1).

Також, 22.12.2017 року поштою, ТОВ «МКМ-БУД» отримано запрошення для розгляду питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення від 15.12.2017 р. вих.. № 4.2/8911, відповідно до якого, ТОВ «МКМ-БУД» необхідно з'явитись 22 грудня 2017 року до приміщення Головного управління Держпраці у Донецькій області по вул.. Паркова, 43а в м. Краматорськ, Донецької області (каб. 218) (арк. справи 32 том 1).

22.12.2017 року позивачем було направлено відповідь з проханням перенести дату розгляду питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення у зв'язку з неможливістю в зазначений день прибути до міста Краматорськ (арк. справи 33-34 том 1).

У той же день, за результатами розгляду акту перевірки винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №05-20-3380/0017/0178 у розмірі 672000,00 грн. (арк. справи 152 том 1).

Також, у відзиві на адміністративний позов, відповідач зазначив, що з метою своєчасного інформування ТОВ «МКМ-БУД» про місце та час розгляду справи про накладення штрафу, сканована копія Повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу на ТОВ «МКМ-БУД» №04.2/8785 від 08.12.2017 р. була направлена о 09 год. 56 хв. на електронну адресу ТОВ «МКМ-БУД» Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 (вказану на фірмовому бланку ТОВ «МКМ-БУД» в якості електронної адреси для листування з підприємством) з офіційної електронної адреси Управління Держпраці Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2, директору ТОВ «МКМ-БУД» ОСОБА_13 було повідомлено про місце та час розгляду справи телефонограмою №04.2-38/8 від 12.12.2017 р. на телефони й номер (НОМЕР_1 вказаний у реєстраційних даних підприємства в якості контактного номеру для здійснення зв'язку з ТОВ «МКМ-БУД».

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. п. 2, 4, 5, 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 (далі Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Порядок складення та форми акта, довідки, припису, вимоги визначаються Мінсоцполітики. Форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню, оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці. За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;

Отже, інспектори праці можуть проводити інспекційні відвідування або невиїзні інспектування. Інспекційні відвідування проводяться за місцем знаходження роботодавця. Невиїзні інспектування можуть проводитися у приміщенні органу контролю на підставі рішення керівника органу контролю, погодженого із об'єктом відвідування, якщо підставою для контрольного заходу стали звернення працівника, рішення суду, повідомлення правоохоронного органу, інформація державних органів, профспілкових організацій тощо Контроль за оформленням трудових відносин незалежно від підстав здійснюється виключно шляхом інспекційних відвідувань.

Враховуючи вищевикладене, положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку № 295 інспектори праці діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №507 (далі Порядок №507) визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та ч.ч. 2-7 ст. 53 Закону України Про зайнятість населення (далі - штрафи).

Пунктами 3 та 4 Порядку №507 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п.6 Порядку №509).

Згідно п.7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні наголосив, що відповідач прийняв рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу без дотримання вимог передбачених п.6 порядку №509 (Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 року) в частині своєчасного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи про накладення штрафу, що позбавило підприємство належним чином захистити свої права(арк. спр.114). У тому числі позивач наголошує, що повідомлення про дату та час розгляду справи про накладення штрафу було відправлено не на електронну адресу позивача, та за таких обставин вважає постанову про накладення штрафу протиправною.

Відповідач зазначив, що директор підприємства ОСОБА_14 під особистий підпис був ознайомлений з направленням на перевірку від 07.11.2017 року №04.2/1133. По закінченню інспекційного відвідування директору було надано вимогу про надання необхідних документів (арк. справи 137, 191 том 1), та позивачем 10.11.2017 року з супровідним листом було надано документи з переліку запитаного.

Судом прийняті від сторін докази на підтвердження вищезазначеного, однак керуючись статтею 90 КАС України суд надає їм оцінку враховуючи, що спірним питанням, як підтверджено сторонами при розгляді справи є допущення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до роботи без укладання трудового (контракту), оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомленням центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, спірним питанням є правомірність/неправомірність прийняття відповідачем постанови про накладення на позивача штрафу з підстав наявності/відсутності фактів вчинення порушень законодавства про працю.

Так, згідно з актом перевірки № 05-20-3380/0017 від 10.11.2017 року державний інспектор встановив порушення частини першої та третьої статті 24 Кодексу законів про працю, а саме: ТОВ «МКМ-БУД» було оформлено пропуски на працівників підприємства ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, проведено з ними вступний інструктаж з охорони праці, як працівниками ТОВ «МКМ-БУД» та допущено до виконання робіт на території ПРаТ «МК «Азовсталь» без укладення трудового договору.

Суд не погоджується з таким твердженням представників головного управління Держпраці у Донецькій області з огляду на таке.

Згідно із ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2016 р. між замовником ПрАТ «МК Азовсталь» та підрядником ТОВ «МКМ-БУД» укладено договір №2017/14СК предметом якого є виконання робіт передбачених графіком проведення ремонтів на ПрАТ «МК Азовсталь» за рахунок власних або долучених сил за договірними цінами або заявками замовника (арк. справи 178-185 том 1).

Для виконання умов договору №2017/14СК від 24.10.2016 р. позивачем укладено договір підряду №170301 від 15.03.2017 р. з ТОВ «МКМ Сервіс плюс», договір підряду №170105 від 05.01.2017 р. з ТОВ «БК Будівельник» (арк. справи 75-87 том 1).

Виконання підрядних робіт між ТОВ «МКМ-БУД» та ТОВ «МКМ Сервіс плюс» підтверджено Актами прийомки виконаних підрядних робіт за квітень-червень 2017 року (арк. справи 204-232 том 1).

Виконання підрядних робіт між ТОВ «МКМ-БУД» та ТОВ «БК Будівельник» підтверджено Актами прийомки виконаних підрядних робіт за січень-березень 2017 року (арк. справи 233-244 том 1).

Також, в підтвердження виконання умов договорів підрядних робіт позивачем надано до матеріалів справи: ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України видану ТОВ «МКМ Сервіс плюс»; ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України видану ТОВ «БК Будівельник»; платіжні доручення, отримувач - ТОВ «МКМ Сервіс плюс»;платіжні доручення, отримувач - ТОВ «БК Будівельник»; податкові накладні ТОВ «БК Будівельник» (арк. справи 8-23 том 2).

Відповідно до листа від 13.03.2018 р. №3388/05-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - згідно з реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування щодо загальної чисельності працівників по трудовим та цивільно-правовим договорам за період з січня по вересень 2017 року по запитуваному страхувальнику ТОВ «МКМ Сервіс плюс» встановлені застраховані працевлаштовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (арк. справи 41 том 2).

Відповідачем підтверджено, що договір підряду №2017/14СК від 24.10.2016 р. вивчався та використовувався при складанні акту, однак ані під час інспекційного відвідування, ані до позовної заяви не надано будь-яких документів, які підтверджують факт узгодження з ПРаТ «МК «Азовсталь» щодо залучення підприємством субпідрядних організацій для виконання робіт на території ПРаТ «МК «Азовсталь».

Суд не погоджується з такою позицією відповідача та зауважує, що таке обов'язкове письмове узгодження не передбачено діючим законодавством, і вбачає в цьому тільки пошук штучних даних в договорах підряду для пояснення своєї позиції.

Суд також зауважує, що акт перевірки № 05-20-3380/0017 від 10.11.2017 року. Як зазначив відповідач, вихід на перевірку було обумовлено зверненням 23.10.2017 року на гарячу лінію громадянина стосовно якого було порушення законодавства про працю ТОВ «МКМ-БУД»(арк.спр.195 том 1). Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ще листом №04.1/5623 від 14.09.2017 року звертався с запитом до ПраТ «МК «Азовсталь» про надання інформації щодо робітників підрядних організацій відносно ТОВ «МКМ-БУД» (арк. справи 198 том 1).

Такий запит було направлено і до Пенсійного фонду України у Донецькій області від 26.09.2017 року та отримано відповідь від 12.10.2017 року №11706/04-3 (арк..спр.196,197 том 1).

Суд не приймає, як доказ, посилання відповідача в обґрунтування своєї позиції на лист-запит ГУ Держпраці у Донецькій області від 06.03.2018 року за № 04.2-13-6/2034-18 до ПраТ «МК «Азовсталь» та відповідь на цей лист від 16.03.2018 року № 0175/91; лист-запит від 28.12.2017 року за № 04.2/9297; лист-запит від 23.02.2018 року за № 04.2-13-8/1751-18 та від 23.02.2018 року за № 04.2-13-8/1752-18; відповідь Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 20.03.2018 року; лист-відповідь Головного управління пенсійного фонду України у Донецькій області від 13.03.2018 року № 3388/05-1 зв'язку з тим, що запити та відповіді про інформацію відносно договірних стосунків при виконанні господарської діяльності позивача направлялись після складання акту перевірки та прийняття постанови (від 22.12.2017 № 05-20-3380/0178) про накладення штрафу за порушення законодавства про працю ТОВ «МКМ-БУД» на суму 672 000, 00 грн.(арк..спр.140-148 т.1, 40-43 т.2).

На зазначення відповідача, щодо інформування ТОВ «МКМ-БУД» » про місце та час розгляду справи про накладення штрафу шляхом електронної пошти на адресу Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1, суд зауважує, що на фірмовому бланку ТОВ «МКМ-БУД» зазначена електронна адреса Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до частин першої, шостої статті 6 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Частина друга статті 2 КЗпП України визначає, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частинами 1, 3 статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні контракту.

Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1). Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони (частина 2). Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору (частина 3). До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів (частина 4).

Відповідно частин 1, 2 статті 928 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з частиною 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суд зауважує, що відрізнити трудовий договір від договору цивільно-правового характеру за соціально-економічним змістом важко, однак з налізу вказаних норм можна визначити відмінні ознаки трудових і цивільно-правових відносин. Так, згідно з трудовим договором: працівник виконує роботу за трудовою угодою; працівник приймається на роботу (посаду), як правило, включену до штатного розпису підприємства для виконання певної роботи (функції) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; висновок оформляється наказом роботодавця про прийняття працівника (за його заявою) на роботу; працівник підпорядковується внутрішньому трудовому розпорядку; роботодавець зобов'язується виплачувати працівникові зарплату і забезпечувати умови праці та соціальні гарантії необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

При виконанні робіт (наданні послуг) за цивільно-правовим договором: оплачується не процес праці, а його результат; результат визначається після закінчення роботи; результат оформляється актами здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг); оплата проводиться на підставі актів; фізична особа, виконуює роботи (надає послуги), не підкоряється правилам внутрішнього трудового розпорядку, сама організовує свою роботу і виконує її на свій ризик; підприємство не повинно дотримуватися трудового законодавства.

Суд зазначає, що основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Враховуючи аналіз наведених норм права, суд зазначає, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Аналізуючи вищезазначене за вказаними цивільно-правовими угодами суд не встановив факту прийняття фізичних осіб на роботу у ТОВ «МКМ-БУД» за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; не встановив факту роз'яснення таким особам їх прав і обов'язків та поінформування під розписку про умови праці, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, їх права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Таким чином, цивільно-правові угоди, що укладені із позивачем та фізичними особами не містять ознак трудових договорів, зокрема: обов'язку виконавців бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години; обов'язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; обов'язку підприємства забезпечувати виконавців матеріально-технічною базою; регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу.

Між виконавцями та позивачем регулярно підписувалися акти прийняття-передачі виконаних робіт за цивільно-правовими угодами, в яких зазначено, які роботи передав виконавець, їх обсяг та вартість та сплата податків, як було зазначено раніше (арк. спр.204-244 том 1, 10-23 том 2).

Крім того, спір щодо правомірності укладеного договору (трудового, цивільного) повинен вирішуватися у судовому порядку за позовом особи, чиї права порушено. Вказані рішення судів про визнання таких договорів удаваними відсутні, а недійсність таких угод прямо не передбачена законом, тому судження відповідача про намір приховати реально існуючі трудові відносини не ґрунтуються на вимогах закону.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено факту допущення позивачем до виконання робіт працівників без укладення трудових договорів, а тому позовні вимоги про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області від 22 грудня 2017 року № 05-20-3380/0017/0178 у розмірі 672 000, грн. підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 287, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МКМ-БУД» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним і скасування Постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Донецькій області від 22 грудня 2017 року № 05-20-3380/0017/0178 - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Донецькій області від 22 грудня 2017 року № 05-20-3380/0017/0178 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 672 000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Донецькій області (юридична адреса: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф'єва, буд. 82 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МКМ-БУД» (юридична адреса: 87534, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, буд. 120, кв. 49 ) судовий збір у розмірі 10 060 (десять тисяч шістдесят) гривень 00 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 14 червня 2018 року. Повний текст рішення складено та підписано 25 червня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.