Справа № 826/8908/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

31 травня 2018 року м. Київ№ 826/8908/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. протиправною, щодо не включення повної інформації до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1);

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. внести зміни та доповнення до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно включення інформації про депозитний рахунок НОМЕР_2 відкритий у АТ «Дельта Банк» на ім'я ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та суми гарантованої виплати у розмірі 117 902,00грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.09.2017.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, посилаючись на те, що позивачу безпідставно не здійснено виплату гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засіданні не з'явився через канцелярію суду подано письмові пояснення в яких зазначено, що проти задоволення позову заперечує, просив відмовити у його задоволенні. Представником зазначено, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складає перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Загальний реєстр вкладників, який затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб формується на підставі переліку.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» явку належного представника у судове засідання не забезпечила про час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заяву не надано. Також судом зазначається, що враховуючи строк розгляду справи відповідач - 1 мав можливість подати заперечення з викладенням власної позиції.

Відповідно до частини 6 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене та керуючись частиною шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції статті, яка діяла на момент прийняття процесуального рішення про перехід у письмове провадження), розглянувши у письмовому провадженні подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, судом встановлено наступне.

Відповідно до інформації на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено оголошення, що зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) рішення № 181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» від 02.10.2015, Фонд з 08.10.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Для отримання коштів вкладники ПАТ «Дельта Банк» з 08.10.2015 до 18.11.2015 включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ «ОЩАДБАНК», АТ «УКРЕКСІМБАНК», АБ «УКРГАЗБАНК».

Як вбачається з матеріалів справи позивача було включено до Переліку вкладників та визначену суму відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду у розмірі 37 077,70грн., яку позивачем отримано 09.10.2015, вказане позивачем не заперечується.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду по справі К/800/18034/16 від 01.02.2017 по справі 826/26674/15, К/800/19683/16 від 14.09.2017 по справі №826/26666/15, К/800/10240/16 від 16.06.2016 по справі 826/26659/15 та в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 у справі №826/5905/16.

Позивачем 09.10.2015 отримано гарантовану суму в розмірі 37 077,70грн., за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичним особам.

Доказів, які б підтверджували факт звернення позивача до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В., щодо включення позивача на залишкову суму до переліку вкладників суду не надано.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач дізнався про порушення своїх прав у жовтні 2015 року, заяви щодо обґрунтування підстав пропущення та поновлення строку на звернення від позивача не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, встановленим частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 120 цього Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таке законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після спливу таких строків відносини вважаються стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Предметом спору наразі є визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду яке стало підставою для не включення позивача до реєстру вкладників, а також зобов'язання Уповноваженої особи Фонду вчинити у зв'язку із цим певні дії.

З позовною заявою до Окружного адміністративного суду міста ОСОБА_1 звернувся 17.07.2017, тобто зі значним порушенням встановленого чинним законодавством строку звернення до суду, оскільки йому про оскаржуване рішення було відомо ще у жовтні 2015 року.

Відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, вказано, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Будь-яких доказів та/або обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного позивачем не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

З огляду на викладене, керуючись статтями 120-123 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировичаза участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалу суду може бути оскаржено в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М.Клименчук