Справа № 808/1348/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 червня 2018 року (15 год. 19 хв.)Справа № 808/1348/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

при секретарі судового засідання Аксьонової С.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 (69000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя вул. Матросова, 29, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ №102 о/с від 19.03.2018 в частині звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку ГУНП в Запорізькій області, за п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) підполковника поліції ОСОБА_3;

поновити підполковника поліції ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку ГУНП в Запорізькій області;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 19.03.2018 по дату прийняття рішення суду;

допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку ГУНП в Запорізькій області на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 19.03.2018 начальником ГУНП в Запорізькій області винесено Наказ №102 о/с, відповідно до якого позивача звільнено зі служби в поліції у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Позивач вважає Наказ начальника ГУНП в Запорізькій області від 19.03.2018 № 102 о/с протиправним, оскільки попередженням про звільнення відповідач ознайомив позивача 19.01.2018, однак, повідомлення про неможливість працевлаштування, котрим позивача повідомлено про відсутність можливості його працевлаштування в Національній поліції України, не склав, навпаки запропонував посаду, з якою ОСОБА_4 погодився. Крім того, в ГУНП в Запорізькій області України реорганізація чи скорочення штатів фактично не проводилась, а лише замінено скорочено штат оперуповноважених, однак, збільшено штат слідчих. На підтвердження своїх доводів позивач надав копію пропозиції щодо надання вакантних посад від 14.03.2018, рапорт про призначення на посаду від 14.03.2018, та витяг з єдиного державного реєстру декларацій, де вказано, що ОСОБА_4 є кандидатом на посаду слідчого з розкриття особливо тяжких злочинів.

Ухвалою від 17.04.2018 відкрито спрощене провадження та справі та призначене судове засідання на 15.05.2018. У судовому засіданні оголошувалась перерва до 18.05.2018.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, про що подав до суду відзив на позов (вх. № 14508 від 10.05.2018), в якому зазначає, що на виконання наказу Національної поліції від 29.12.2017 №1342 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції» в штаті ГУНП відбулися зміни, згідно з якими посада оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку, на якій перебував позивач підлягала скороченню. 19.01.2018 позивач попереджений про можливе наступне звільнення. 19.01.2018, 26.02.2018, 15.03.2018, 16.03.2018 та 19.03.2018 позивачу запропоновані вакантні посади, із призначенням на які він не погодився. Пропозиція від 14.03.2018 відповідачу невідома, в матеріалах особової справи відсутня, рапорт позивача в матеріалах особової справи також відсутній, однак, його існування ні підтвердити, ані спростувати не зміг. 19.03.2018 позивача було звільнено на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», у день звільнення видано трудову книжку та витяг з наказу про звільнення.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 18.06.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_3, останній з 01.08.1994 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Звільнений відповідно до пункту 9 розділу 11 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015 у запас Збройних Сил України. 07.11.2015 позивача призначено на посаду оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку ГУНП в Запорізькій області. Наказом Національної поліції України від 29.12.2017 №1342 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції» посада оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку ГУНП в Запорізькій області, яку обіймав позивач, підлягає скороченню. Про вказану подію позивача попереджено 19.01.2018.

14.03.2018 подав письмовий рапорт на імя начальника ГУНП в Запорізькій області про призначення на вказану посаду, який був погоджений з начальником слідчого управління ГУНП в Запорізькій області.

Також, 14.03.2018 позивачем подано декларацію кандидата на посаду слідчого з розкриття особливо тяжких злочинів, про що міститься інформація в Єдиному державному реєстрі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

19.03.2018 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», начальником ГУНП в Запорізькій області винесено Наказ №102 о/с, відповідно до якого звільнено зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку ГУНП в Запорізькій області, за п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). Вислуга років на день звільнення склала в календарному обчисленні 23 роки 07 місяців 21 день, у пільговому обчисленні 30 років 03 місяці 20 днів.

Не погодившись із вказаним наказом позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вислухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наказу Національної поліції від 29.12.2017 № 1342 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції», в штаті Головного управління Національної поліції в Запорізькій області відбулися зміни, а саме: скорочено 28 посад оперуповноважених, серед яких посада позивача - оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку, та введено 30 посад слідчих слідчого управління ГУНП в Запорізькій області.

Відповідачем надано до суду «Персональне попередження про можливе наступне звільнення зі служби в поліції», яким позивача 19.01.2018 попереджено відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» про можливе наступне звільнення зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штату ГУНП в Запорізькій області відповідно до Наказу Національної поліції №1342 від 29.12.2017 та скороченням посади, яку останній обіймав.

Судом досліджено пропозицію щодо надання вакантних посад від 19.01.2018, згідно якої позивачу запропоновані посади оперуповноваженого сектору спеціальної поліції Енергодарського відділу поліції та слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП, із призначенням на які позивач не погодився:

пропозиція щодо надання вакантних посад від 26.02.2018, згідно якої позивачу запропоновані посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Комунарського відділення поліції ДВП, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Вознесенівського відділення поліції ДВП та слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП;

пропозиція щодо надання вакантних посад від 15.03.2018, згідно якої позивачу запропоновані посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Дніпровського відділу поліції, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Заводського відділення поліції ДВП, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Комунарського відділення поліції ДВП, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції ДВП;

пропозиція щодо надання вакантних посад від 16.03.2018, згідно якої позивачу запропоновані 12 посад оперуповноважених в таких підрозділах ГУНП: Чернігівського ВП, Бердянського ВП, Василівського ВП, Дніпровського ВП, Вознесенівського ВП ДВП, Заводського ВП ДВП, Комінарського ВП ДВП, Олександрівського ВП ДВП, Шевченківського ВП ДВП, Пологівського ВП, Оріхівського ВП, Кирилівського ВП та ОСОБА_5;

пропозиція щодо надання вакантних посад від 19.03.2018, згідно якої позивачу запропоновані 12 посад оперуповноважених в таких підрозділах ГУНП: Чернігівського ВП, Бердянського ВП, Василівського ВП, Дніпровського ВП, Вознесенівського ВП ДВП, Заводського ВП ДВП, Комінарського ВП ДВП, Олександрівського ВП ДВП, Шевченківського ВП ДВП, Пологівського ВП, Оріхівського ВП, Кирилівського ВП та ОСОБА_5

Згідно з копією рапорту від 14.03.2018, існування якого, представник відповідача, ані підтвердив, ані спростував, ОСОБА_4 просить призначити його на посаду слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУПН в Запорізькій області. Вказаний рапорт погоджено з начальником відділу СУ ГУНП в Запорізькій області 14.03.2018.

Витяг з єдиного державного реєстру декларацій, містить відомості про те, що 14.03.2018 ОСОБА_4 подано декларацію кандидата на посаду слідчого з розкриття особливо тяжких злочинів.

Аналізуючи вказані докази, суд дійшов висновку про те, що позивач виявив бажання працювати на запропонованій йому посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ГУНП в Запорізькій області.

У разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення (ч.1 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч.2 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Як передбачено ч.3 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Згідно з п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до ч.5 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію», переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Судом встановлено, що вислуга позивача на день звільнення становить 23 роки 07 місяців 21 день у календарному обчисленні.

Штатний розпис (штат) поліції затверджує керівник поліції (ч.2 ст.14 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію», переміщення поліцейських здійснюється: на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв'язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Так, відповідачами не доведено належну реалізацію вимог ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» при виконанні Наказу №1342 від 29.12.2017 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції».

Крім того, згідно ч.3 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Позивач попереджений про можливе вивільнення 19.01.2018, таким чином, останнім днем двомісячного терміну, у який звільнення неможливе є 20.03.2018, однак, відповідно до оскаржуваного наказу, позивач звільнений 19.03.2018.

За приписами ч.1 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (ч.2 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію»).

У п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, зазначено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Як зазначено у ст.235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з Трудовою книжкою позивача, останнім днем роботи ОСОБА_4 у ГУНП в Запорізькій області є 19.03.2018.

Як зазначено у дослідженій судом Довідці №709/12/01-2018 від 20.04.2018 грошове забезпечення позивача за 2 останній місяці до звільнення складало:

середньоденне грошове забезпечення позивача 348,88грн., середньомісячне грошове забезпечення 10608,43грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що за час вимушеного прогулу за період з 20.03.2018 по 18.06.2018 на користь позивача необхідно стягнути суму у розмірі 20932,80 грн. (60 дн. х 348,88грн.).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду у частині в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку ГУНП в Запорізькій області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 10608,43грн. підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ №102 о/с від 19.03.2018 в частині звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку ГУНП в Запорізькій області, за п.4 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) підполковника поліції ОСОБА_3.

Поновити підполковника поліції ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку ГУНП в Запорізькій області з 20.03.2018.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя вул. Матросова, 29, ) на користь ОСОБА_3 (69000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 20.03.2018 по 18.06.2018 у розмірі 20932,80 грн.

Допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого відділу розкриття злочинів категорії минулих років управління карного розшуку ГУНП в Запорізькій області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 10608,43грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів, з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27.06.2018.

Суддя Ю.В. Калашник