Справа № 201/17231/17 (2-а/201/461/2017)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 рокусправа № 201/17231/17 (2-а/201/2/2018)
(суддя 1-ї інстанції Трещов В.В., м. Дніпро)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді-доповідача Чередниченко В.Є.
судді: Іванов С.М. Панченко О.М.
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року у справі № 201/17231/17 (2-адр/201/2/2018) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, треті особи: Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 листопада 2017 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку раніше призначеної
пенсії позивачу на підставі довідки №2.2.1-39-260 від 21.08.2017 року «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій»;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки №2.2.1-39-260 від 21.08.2017 року починаючи з 01.06.2017 року без обмежень максимального розміру пенсії.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року позов задоволено.
Суд, визнав неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі довідки №2.2.1-39-260 від 21.08.2017 року «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії» та зобов`язав відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки №2.2.1-39-260 від 21.08.2017 року, починаючи з 01 червня 2017 року.
09 лютого 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою щодо прийняття додаткового судового рішення з вирішення позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмежень її максимального розміру.
Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року заяву позивача задоволено. Ухвалено додаткове рішення в адміністративній справі, яким зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки №2.2.1-39-260 від 21.08.2017 року починаючи з 01.06.2017 року без обмеження максимальним розміром пенсії.
Додаткове рішення обґрунтовано наявністю рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, згідно з яким обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви позивача щодо прийняття додаткового судового рішення відмовити.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 є помилковим, оскільки цим рішенням вирішено відносини які були у 2016 році в той час, як спірні відносини стосуються 2017 року.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач вказуючи на законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).
Тобто, встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.
Таким чином, обов`язковою умовою для визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень є наявність факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась за їх судовим захистом.
Відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.
Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у цій справі є правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки №2.2.1-39-260 від 21.08.2017 року.
Тобто, пенсію позивачу перераховано не було та як наслідок не здійснювалася її виплата. Для визначення питання щодо наявності чи відсутності підстав для обмеження максимальним розміром пенсії передує факт здійснення розрахунку такої суми пенсії.
Враховуючи те, що предметом спору у цій справі є саме питання щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу, питання щодо наявності чи відсутності підстав для обмеження максимальним розміром пенсії позивача, відповідачем, на час звернення позивача з цим позовом до суду, не вирішувалося, як наслідок не вчинялося дій які могли б порушувати права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача в частині обмеження його пенсії максимальним розміром та бути предметом оскарження у межах розгляду цієї справи.
Тобто, підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмежень її максимального розміру не має.
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в цій частині.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.
Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року у справі № 201/17231/17 (2-адр/201/2/2018) скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату ОСОБА_2 пенсії без обмежень максимальним розміром.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до п.3 ч. 6 ст. 12, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 27 червня 2018 року.
Повне судове рішення складено 27 червня 2018 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко