Справа № 265/4526/18
Суддя: Гноєвой С. С.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/4526/18
Провадження №2-а/265/187/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

за участю секретаря Гаврилюк Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування поданої позовної заяви вказував на те, що 13 травня 2018 року інспектором роти 3 Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову серії ВР №068599 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Зі змісту постанови вбачається, що 13.05.2018 року о 22.05 годині, в Лівобережному районі м.Маріуполя, по вул.Набережній, 21, він, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz S550, номерний знак НОМЕР_1, порушив правила розташування транспортного засобу на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі, коли права смуга для руху була вільна, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він правила дорожнього руху не порушував, рухався по лівій смузі у зв»язку з тим, що помітив в крайній правій смузі пошкодження дорожнього покриття, вибоїни на дорозі та мав намір зробити розворот на вул.Набережній. Просив постанову від 13.05.2018 року скасувати, а провадження по справі закрити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Інспектор роти № 3 батальйону УПП в Донецькій області ОСОБА_2І в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає що постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, також просив долучити до матеріалів справи в якості доказів оптичний диск з відеозаписом, а також провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно доч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону УПП в Донецькій області серія ВР № 068599 від 13 травня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Згідно вказаної постанови 13.05.2018 року о 22.05 годині, в Лівобережному районі м.Маріуполя, по вул.Набережній, 21, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz S550, номерний знак НОМЕР_1, порушив правила розташування транспортного засобу на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі, коли права смуга для руху була вільна, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України.

Відповідно до п.11.5 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до п.11.2 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, обїзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов»язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимим доказами не доведено факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у виді порушення пункту 11.5 Правил Дорожнього Руху України, зокрема, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач рухався після повороту ліворуч з моста на вулицю Набережну по крайній лівій смузі. При цьому на відео зафіксоване рух автомобіля на незначній ділянці дороги, який вподальшому зникає за поворотом з поля зору, а тому стверджувати, що водій не мав намір зробити розворот неможливо.

Також позивач зазначає, що рухався по крайній лівій смузі у зв»язку з тим, що помітив в крайній правій смузі пошкодження дорожнього покриття, вибоїни на дорозі, а тому здійснював їх об»їзд. Даних, які б спростували дані твердження позивача відповідачем також не надано.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, представлені не були.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, встановивши відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243 -246, 255, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 068599 від 13 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повний текс рішення складено 15 червня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гноєвой С.С.