Справа № 815/1131/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1131/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

представника відповідача ОСОБА_3 за довіреністю,

представника відповідача ОСОБА_4 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (65102, АДРЕСА_1) до Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області (65044, м. Одеса, проспект Шевченка,2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу у розмірі 43 335 720,00 грн.,-

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській областів якому просив:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області від 01.03.2018 року за №102 про накладання на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) штраф у розмірі 43335,720,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив.

Головне управління Державної служби України з питань праці в Одеській області 01.03.2018 р. прийняло постанову №012 про накладання на позивача штрафу у розмірі 43 335 720,00 грн.

Зазначену постанову представник позивача отримав 03.03.2018 р. в Головному управлінні ДФС в Одеській області разом з актом документальної виїзної перевірки ГУ ДФС в Одеській області від 13.02.2018 р. №250/15-32-13-05/2.

Позивач не погоджується з вказаною постановою ГУ Держпраці в Одеській області, вважає її протиправною та такою, що належить до скасування з підстав грубого порушення відповідачем встановленого законодавством порядку накладання відповідачем штрафу.Зокрема, справу щодо накладення штрафу відповідач розглянув за відсутності позивача, оскільки належним чином не повідомив останнього про її розгляд. Щодо суті порушення позивач зазначав, що відповідач застосував штрафні санкції за відсутності достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування порушення ФОП ОСОБА_5 законодавства про працю.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві (т. 1 а.с.6-13).

20.03.2018 р. Одеський окружний адміністративний судприйняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження. Встановив відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 16.05.2018 р. суд закрив підготовче провадження по справі та продовжив розгляд справи по суті.

Представники відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просили відмовити з підстав викладених у відзиві на позов (т. 6 а.с.75-81).

В обґрунтування відзиву представники відповідача зазначали, що 01.03.2018 р. на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДФС в Одеській області № 250/15-32-13-05/ від 13.02.2018 р. посадова особа Головного управління винесла постанову про накладання штрафу на ФОП ОСОБА_5 за порушення законодавства про працю.

Акт перевірки ГУ ДФС в Одеській області був складений 13.02.2018 р., рішення щодо розгляду справи про накладання штрафу №04 було прийнято 22.02.20108 р., тобто у встановлені Порядком накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509.

22.02.2018 р. заступником начальника відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів ОСОБА_3 телефонограмою було повідомлено позивача про дату час та місце розгляду справи про накладання штрафу.

Також 23.02.2018 р. інспектор праці ОСОБА_3 на адресу позивача кур'єрською доставкою направила повідомлення про розгляд справи, що відбудеться 01.03.2018 р. о 10:00 годині у приміщенні Головного управління із зазначенням.

Таким чином, на думку представників відповідача, Головне управління виконало усі законні вимоги щодо повідомлення позивача про розгляд справи про накладання штрафу.

Далі представники відповідача зазначали, що на підставі акту документальної позапланової виїзної перевіркиГУ ДФС в Одеській області №250/15-32-13-05/ від 13.02.2018 р. були виявлені порушення позивачем законодавства про працю.Так, ФОП ОСОБА_5 залучив до підприємницької діяльності працю 463 працівників-водіїв протягом 2015-2016 р., не оформлених належним чином, а саме без укладення трудових угод, звітування до контролюючих органів відповідних форм.

Представники відповідача зазначили, що дії посадових осіб Головного управління щодо винесення постанови №012 від 01.03.2018 р. відповідають вимогам чинного законодавства, здійсненні на виконання приписів чинних законодавчих норм і є правомірними, обґрунтованими, направленими на захист порушених прав працівників ФОП ОСОБА_5, а тому підстави для скасування постанови про накладання штрафу у розмірі 43 335 720,00 грн. відсутні

Заслухавши вступне словопредставників учасників справи, дослідивши надані письмові докази, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 зареєстрований Одеською міською радою 17.02.2014 р. як фізична особа-підприємець під № 2 110492 та перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.Дата взяття на облік 18.02.2014 р., номер взяття на облік 20.

Основний вид економічної діяльності позивача за кодом КВЕД 52.29 - здійснення іншої допоміжної діяльності у сфері транспорту.

13.02.2018 р. ГУ ДФС в Одеській області за результатами перевірки склало акт №250/15-32-13-05/ про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_5 щодо своєчасності достовірності повноти нарахування та сплати податків і зборів виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. (т.1 а.с.26-56).

В акті №250/15-32-13-05/ зафіксовано порушення ст.24 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 р. №413 «Про порядок повідомлення ДФС та її територіальним органом про прийняття працівника на роботу» ФОП ОСОБА_5 було залучено до підприємницької діяльності 463 робітників-водіїв протягом 2015-2016 року не оформлених належним чином, а саме без укладання трудових угод договорів ЦПХ, звітування до контролюючих органів відповідних форм (т.1 а.с.41).

01.03.2018 р. на підставі акту ГУ ДФС в Одеській області №250/15-32-13-05/ відповідач провів розгляд справи та виніс постанову № 012 про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами на позивача у розмірі 43 335 720,00 грн. (т.1 а.с.14-22).

При аналізі інформації стосовно найманих працівників наведених у таблиці акту перевірки ДФС встановлена розбіжність, одні і ті ж працівники були внесені по кілька разів у різних місцях.

Відповідач з урахуванням ст.265 КЗпП України здійснив перерахунок кількості працівників - водіїв та встановив, що за період 2015-2016 р. позивач при здійсненні підприємницької діяльності використовував працю 388 працівників-водіїв неоформлених належним чином а саме:

- ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,ОСОБА_23,ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,ОСОБА_29, ОСОБА_30,ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,ОСОБА_364, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_365,ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_6, ОСОБА_53, ОСОБА_54,ОСОБА_55, ОСОБА_56 ОСОБА_57, ОСОБА_31, ОСОБА_58, ОСОБА_366, ОСОБА_59 ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_367, ОСОБА_368 ОСОБА_80, ОСОБА_81 ОСОБА_82,ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_370,ОСОБА_20, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_369, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_371,ОСОБА_123, ОСОБА_124,ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_126, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_372.,ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135,ОСОБА_136, ОСОБА_137,ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142,ОСОБА_143 ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146, ОСОБА_147, ОСОБА_148,ОСОБА_149, ОСОБА_150, ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153, ОСОБА_154, ОСОБА_155,ОСОБА_156, ОСОБА_157, ОСОБА_158,ОСОБА_159, ОСОБА_160, ОСОБА_161,ОСОБА_162,ОСОБА_163, ОСОБА_150, ОСОБА_164, ОСОБА_165 , ОСОБА_166, ОСОБА_167, ОСОБА_116.,ОСОБА_168, ОСОБА_169, ОСОБА_170,ОСОБА_171, ОСОБА_172, ОСОБА_173, ОСОБА_174, ОСОБА_175, ОСОБА_176, ОСОБА_177, ОСОБА_178, ОСОБА_374,ОСОБА_179, ОСОБА_180, ОСОБА_181,ОСОБА_373 ОСОБА_182, ОСОБА_183, ОСОБА_184, ОСОБА_185, ОСОБА_186, ОСОБА_187, ОСОБА_375,ОСОБА_188, ОСОБА_189, ОСОБА_190, ОСОБА_191,ОСОБА_192, ОСОБА_193, ОСОБА_194, ОСОБА_376 , ОСОБА_195, ОСОБА_196, ОСОБА_197, ОСОБА_198, ОСОБА_199, ОСОБА_200 ОСОБА_201, ОСОБА_202, ОСОБА_203, ОСОБА_204, ОСОБА_205, ОСОБА_206, ОСОБА_207, ОСОБА_208, ОСОБА_209, ОСОБА_170, ОСОБА_210, ОСОБА_211, ОСОБА_212, ОСОБА_213, ОСОБА_155, ОСОБА_214, ОСОБА_215, ОСОБА_216, ОСОБА_217, ОСОБА_218, ОСОБА_219, ОСОБА_220, ОСОБА_221, ОСОБА_222, ОСОБА_223, ОСОБА_224, ОСОБА_225,ОСОБА_226, ОСОБА_377 , ОСОБА_227, ОСОБА_228, ОСОБА_229, ОСОБА_230, ОСОБА_231, ОСОБА_232, ОСОБА_233 ОСОБА_234, ОСОБА_235, ОСОБА_236, ОСОБА_237, ОСОБА_6, ОСОБА_211,ОСОБА_238, ОСОБА_239, ОСОБА_240, ОСОБА_241, ОСОБА_242, ОСОБА_243, ОСОБА_244, ОСОБА_245, ОСОБА_246, ОСОБА_247, ОСОБА_248 , ОСОБА_249, ОСОБА_378, ОСОБА_250, ОСОБА_251, ОСОБА_252,ОСОБА_253, ОСОБА_254, ОСОБА_255, ОСОБА_256, ОСОБА_257, ОСОБА_258, ОСОБА_259, ОСОБА_260, ОСОБА_261,ОСОБА_262,ОСОБА_263, ОСОБА_264, ОСОБА_265, ОСОБА_266, ОСОБА_267, ОСОБА_268, ОСОБА_173, ОСОБА_269, ОСОБА_270, ОСОБА_271,ОСОБА_272, ОСОБА_273, ОСОБА_274, ОСОБА_275, ОСОБА_276, ОСОБА_277, ОСОБА_278, ОСОБА_279, ОСОБА_280, ОСОБА_281, ОСОБА_282, ОСОБА_283, ОСОБА_284, ОСОБА_285, ОСОБА_286, ОСОБА_287, ОСОБА_288,ОСОБА_289, ОСОБА_290, ОСОБА_291,ОСОБА_292 ОСОБА_293, ОСОБА_294, ОСОБА_295, ОСОБА_296, ОСОБА_297, ОСОБА_298, ОСОБА_299, ОСОБА_300, ОСОБА_301, ОСОБА_302, ОСОБА_303, ОСОБА_304, ОСОБА_305, ОСОБА_306, ОСОБА_307, ОСОБА_308, ОСОБА_309, ОСОБА_310, ОСОБА_380,ОСОБА_311, ОСОБА_312, ОСОБА_313, ОСОБА_379, ОСОБА_314, ОСОБА_15, ОСОБА_315, ОСОБА_316, ОСОБА_317, ОСОБА_318, ОСОБА_319, ОСОБА_320, ОСОБА_321, ОСОБА_322,ОСОБА_323, ОСОБА_324, ОСОБА_325, ОСОБА_326, ОСОБА_327, ОСОБА_328, ОСОБА_329, ОСОБА_330, ОСОБА_331, ОСОБА_332, ОСОБА_333, ОСОБА_334, ОСОБА_335, ОСОБА_336,ОСОБА_325, ОСОБА_337, ОСОБА_338, ОСОБА_295, ОСОБА_339, ОСОБА_340, ОСОБА_341, ОСОБА_342, ОСОБА_343, ОСОБА_344,ОСОБА_345, ОСОБА_346, ОСОБА_347, ОСОБА_348, ОСОБА_349, ОСОБА_350, ОСОБА_351, ОСОБА_352,ОСОБА_353, ОСОБА_354, ОСОБА_355, ОСОБА_356, ОСОБА_357, ОСОБА_358, ОСОБА_291, ОСОБА_359, ОСОБА_360,ОСОБА_361

Щодо посилання позивача про порушення відповідачем порядку накладення штрафу, суд встановив наступне.

Так, механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.

Відповідно до ч. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Згідно з п. 6 Порядку № 509 Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців про розгляд справи не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпромі чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до пп.7 , 8 Порядку №509 справа розглядається за участі представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п'ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Суд встановив, що відповідач 22.02.2018 р. прийняв рішення № 04 щодо розгляду справи про накладення штрафу, розгляд призначено на 01.03.2018 р. о 10 год. 00 хв.(т.6 а.с. 96-100).

23.02.2018 р. інспектор праці ОСОБА_3 на адресу позивача кур'єрською доставкою направила повідомлення про розгляд справи, що відбудеться 01.03.2018 р. о 10:00 годині у приміщенні Головного управління із зазначенням.

На підтвердження даного факту відповідач надав копії квитанцій та відомостей з «Нової Пошти» про те, що з 25 по 28.02.2018 р. представником ТОВ «Нова Пошта здійснювались спроби вручення документа та експрес накладної №5499, але отримувач не виходив на зв'язок, 05.03.2018 р. отримувач взагалі відмовився від отримання відправлення» (т.6 а.с.129-132).

Таким, чином, суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що відповідач не повідомив його належним чином про розгляд його справи про накладання на нього штрафних санкцій.

Разом з тим суд погоджується з посиланнями позивача на необґрунтованість та безпідставність висновківвідповідача про порушення позивачем законодавства про працю з наступних підстав.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Щодо порушень законодавства про працю, відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України, у випадку, якщо працівник фактично виконує трудові функції, однак трудові відносини з ним не оформлено, вважається порушенням, що призводить до штрафної санкції.

В свою чергу, згідно з ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту;4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Що стосується цивільно-правових відносин, то згідно з ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами.Метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик

З огляду на вказані вище норми права, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завданням трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт чи послуг.

Тобто предметом цивільно-правових договорів є результати праці, який належить вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи.

При дослідженні акту Головного управління ДФС в Одеській області документальної позапланової перевірки позивачавід 13.02.2018р.№250/15-32-13-05/, який відповідач взяв за підставу нарахування штрафних санкцій, суд встановив, що податковому інспектору впродовж проведення перевірки були надані для перевірки договори оренди транспортних засобів (том І, а.с.26).

Також в матеріалах справи містяться договори оренди автомобілів разом з водієм та акти виконаних послуг, відповідно до яких позивач виступає орендарем, а орендодавцями особи, які зазначені у висновках акту перевірки, як особи, що є працівниками позивача (т.1 а.с.61-249, т.2 а.с. 1-240, тр.3 а.с. 1-240, т.4 а.с. 1-240, т.5 а.с.1-240, т. 6 а.с.1-60).

Предметом зазначених договорів про надання послуг, є виконання працівником/водієм певного визначеного обсягу роботи, а саме послуги з перевезення вантажів, за наслідками виконання якої замовник/позивач зобов'язувався оплатити виконавцеві виконану ним роботу, тобто предметом є кінцевий результат, а не процес праці. Метою цих договорів є отримання певного матеріального результату - перевезення вантажів.

З огляду на зміст договорів водії не підпорядковувалися правилам внутрішнього трудового розпорядку, вони самі організовували свою роботу і виконували її на власний ризик, трудові функції виконували одноразово - в період з 01.01.2015р. по 31.12.2016 р. Після закінчення виконання визначеного завдання вказаними договорами, трудова діяльність водіїв з позивачем припинилася.

В судовому засіданні був допитаний свідок, головний державний ревізор-інспектор відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області ОСОБА_363 Свідок пояснила, що безпосередньо проводила податкову перевірку позивача. Також підтвердила, що вказані вище договори оренди, були надані їй підчас перевірки. На запитання суду, як вона оцінює укладені цивільно-правові договори, свідок відповіді не надала. Суд з'ясував, що в осіб, які на думку свідка, є працівниками у ФОП ОСОБА_5 письмові пояснення не відбиралися. Свідок пояснила, що свій висновок, про те, що зазначені в акті перевірки особи, є працівниками позивача вона зробила виключно на підставі товарно-транспортних накладних, видаткових та податкових накладних.

В свою чергу, відповідач в судовому засіданні пояснив, що свій висновок про порушення позивачем законодавства про працю він зробив на підставі висновків акту перевірки податкового органу.

Проаналізувавши акт перевірки податкового органу, допитавши свідка, заслухавши пояснення представників відповідача, суд робить висновок про необґрунтованість рішення, що оскаржується.

Суд зазначає, що за відсутності надання оцінки цивільно-правовим договорам, а також актам виконаних робіт, відповідач прийняв оскаржувану постанову про накладання на позивача штрафу без достатніх доказів в обґрунтування порушення позивачем законодавства про працю. Зокрема, недостатніми є обґрунтування того факту, що вказані в акті перевірки особи, фактичнобули допущеніяк працівники позивача до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Крім того, суд зазначає, що укладені договори між позивачем та зазначеними водіями про надання послуг не були визнані недійсними чи неукладеними у порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не довів належними доказами порушення ФОП ОСОБА_5 вимог трудового законодавства. Тобто не довів існування підстав для прийняття оскаржуваної постанови про накладання штрафу, чим не дотримався свого процесуального обов'язку доказування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення. Адже відповідно до ч.2 статті 77 КАС України: «В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування щодо правомірності свого рішення, дії ч бездіяльності покладається на відповідача».

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст2, 139, 161, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області від 01.03.2018 року за №102 про накладання на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) штраф у розмірі 43 335 720 (сорок три мільйони триста тридцять п'ять тисяч сімсот двадцять),00 грн.

3.Стягнути з Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області за рахунок його асигнувань з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 сплачений судовий збір у розмірі 8810(вісім тисяч вісімсот десять),00 грн.

4.Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення»КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

5. Позивач- Фізичнаособа-підприємець ОСОБА_5 адреса: 65102, АДРЕСА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1.

Відповідач - Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області адреса: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка, .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 25 червня 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.