Справа № 821/708/18
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 р. м. ХерсонСправа № 821/708/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу за позовом приватного підприємства "ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" до Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

встановив:

16 квітня 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позовом приватного підприємства "ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" (далі - позивач, ПП «ПСП «НОВОГРИГОРІВСЬКЕ») до Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки), а саме:

- скасувати податкові повідомлення-рішення:

№, датованого 30.11.2017 року, яким застосовано до ПП "ПСП "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" штрафні санкції у розмірі 510,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

№, датованого 30.11.2017 року, яким збільшено ПП "ПСП "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 154847,35 грн, з яких 119005,94 грн - штрафні санкції, 35841,41 грн - сума пені;

№, датованого 30.11.2017 року, яким застосовано до ПП "ПСП "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" штрафні санкції у розмірі 510,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

№, датованого 30.11.2017 року, яким збільшено ПП "ПСП "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір у розмірі 5024,96 грн, з яких 4157,53 грн- штрафні санкції, 867,43 грн - сума пені.

- скасувати рішення про застосування штрафних санкцій:

№, датоване 30.11.2017 року про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", яким до ПП "ПСП "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" застосовано штрафні санкції у розмірі 1190,00 грн;

№, датоване 30.11.2017 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано до ПП "ПСП "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" штрафні санкції в розмірі 217122,70 грн.

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ю- від 30.11.2017 року, якою ГУ ДФС у Херсонській області вимагає ПП "ПСП "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" сплатити (недоїмку, штрафи, пеню) в розмірі 213457,69 грн.

Ухвалою суду 17 квітня 2018 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 23 квітня 2018 року позивач недоліки адміністративного позову усунув.

Ухвалою від 24 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 22 травня 2018 року на 09 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 22 травня 2018 року розгляд справи відкладено на 05 червня 2018 року на 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні 05 червня 2018 року протокольною ухвалою суду замінено неналежного відповідача - Головне управління ДФС у Херсонській області на належного - Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) та оголошено перерву до 09 год. 30 хв. 21 червня 2018 року.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що 16 лютого 2018 року підприємство засобами поштового зв'язку отримало податкові повідомлення-рішення від 30 листопада 2017 року №№, ,; рішення № від 30 листопада 2017 року про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 30 листопада 2017 року; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 30 листопада 2017 року, складені за висновками акту перевірки №41/21-22-13-07/30812348 від 23 жовтня 2017 року. Підприємство оскаржило данні акти індивідуальної дії в порядку ст.56 ПК України. За результатами розгляду скарг податковий орган прийняв рішення про залишення скарг без розгляду. Позивач зазначає, що податковим органом порушено строки розгляду скарги, що відповідно до приписів п.56.8 ст.56 ПК України є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги про сплату боргу. Все це, на думку позивача є підставами для задоволення позовних вимог та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Представник позивача 21 червня 2018 року подав до суду клопотання про розгляд справи №821/708/18 без його участі, в зв'язку з недоцільністю відрядження останнього до суду.

Відповідач 05 червня 2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. Під час розгляду скарг позивача податковим органом не пропущено строк їх розгляду. Розгляд скарги на рішення та вимогу про сплату недоїмки (боргу) відбувався за приписами Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 №1124 (далі - Порядок №1124). Рішення про результати розгляду скарги на податкові повідомлення-рішення також винесено в строк передбачений ПК України. З наведеного відповідач робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Представник відповідача 21 червня 2018 року подав до суду клопотання про розгляд справи №821/708/18 порядку письмового провадження.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).

Розглянувши надані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

На підставі висновків акту перевірки №41/21-22-13-07/30812348 від 23 жовтня 2017 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 30 листопада 2017 року №№, ,; рішення № від 30 листопада 2017 року про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 30 листопада 2017 року; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 30 листопада 2017 року. Позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення отримані підприємством 16 лютого 2018 року доказом чого є копія поштового відправлення №479.

20 лютого 2018 року позивач направив на адресу ДФС України скаргу на податкові повідомлення-рішення: від 30 листопада 2017 року за №, від 30 листопада 2017 року за №, від 30 листопада 2017 року за №, від 30 листопада 2017 року за №, рішень про застосування штрафних санкцій від 30 листопада 2017 року за № та №, та вимоги про сплату боргу (недоїмки) за №Ю- від 30 листопада 2017 року. Скаргу отримано ДФС України 27 лютого 2018року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №210.

22 березня 2018 року позивач отримав рішення ДФС України «Про залишення скарги без розгляду» №9105/6/99-99-11-02-01-15 від 15 березня 2018 року, в якому зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення надіслані на адресу підприємства 04 грудня 2017 року засобами поштового зв'язку поштовим відправленням №709 та отримані останнім 07 грудня 2017 року.

В рішенні ДФС України помилково зазначено номер поштового відправлення, оскільки рекомендоване відправлення ГУ ДФС у Херсонській області, яким, зі слів представників відповідача, надсилались податкові повідомлення-рішення має номер 027. Дане поштове відправлення отримано представником позивача за дорученням 07 грудня 2018 року.

29 березня 2018 року позивач отримав рішення ДФС України про залишення скарги без розгляду №10653/6/99-99-11-02-02-25 від 26 березня 2018 року стосовно скарги про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30 листопада 2017 року №Ю-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30 листопада 2017 року №, рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 30 листопада 2017 року № .

Позивач стверджує, що при розгляді скарги податковий орган допустив порушення приписів ст.56 ПК України, а тому податкові повідомлення-рішення, рішення та вимога підлягають скасуванню з виключно з процесуальних підстав.

Вирішуючи спір суд зазначає, що з 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно приписів п.56.1 ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 ст.56 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Пунктом 56.8 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до ч.2 п.56.9 ст.56 ПК України, якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Дана обставина має визначальне правове значення для вирішення даного спору по суті, оскільки позивач вказує, що наявними у нього доказами підтверджується факт отримання ним відповіді контролюючого органу 22 березня 2018 року стосовно податкових повідомлень-рішень та 29 березня 2018 року стосовно рішень та вимоги про сплату недоїмки (боргу).

Щодо доказів наданих представником відповідача, суд зазначає наступне.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч.9 ст.79 КАС України).

З урахуванням приписів ч. 9 ст. 79 КАС України суд не бере до уваги докази та матеріали подані через канцелярію суду відповідачем 04 червня 2018 року за номером вхідної кореспонденції 5732/18 та 19 червня 2018 року за номером вхідної кореспонденції 6406/18, оскільки вони не направлялись на адресу позивача.

21 червня 2018 року представник позивача в клопотанні про розгляд справи за відсутності особи, виклав свою особисту думку стосовно неправомірності прийняття судом доказів без ознайомлення з ними представника позивача, а також що, як вважає представник позивача, в силу вимог ч.9 ст.79 КАС України суд повинен був відмовити в прийнятті відповідних доказів.

В частині 9 статті 79 КАС України зазначено про таке поняття, як «не бере до уваги», а не про «відмовляє у прийнятті». Взагалі, адміністративне судочинство не знає по відношенню до доказів такого правового інституту, як «відмова в прийнятті».

Суд звертає увагу представника позивача, що він плутає або підміняє дані поняття.

При цьому, представник позивача у відповіді на відзив повідомив, що посилання відповідача на поштове повідомлення про вручення рекомендованого листа 15 березня 2018 року, копія якого долучена до відзиву, ніяким чином не скасовує твердження підприємства про отримання оскаржуваних рішень 16 лютого 2018 року. З наведеного вбачається, що позивач ознайомлений з поштовим відправленням ДФС України від 15 березня 2018 року №869 та не заперечує проти його отримання.

ДФС України 27 лютого 2018 року отримала скаргу, а листом №9105/6/99-99-11-02-01-15 від 15 березня 2018 року залишила скаргу стосовно податкових повідомлень-рішень без розгляду. З моменту надходження скарги до моменту прийняття рішення пройшло 15 днів, що не порушує приписи п.56.8 ст.56 ПК України.

У разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення (п.56.7 ст.56 ПК України).

В даному випадку ДФС України залишило скаргу без розгляду через пропущення терміну для подання скарги.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (п.56.3 ст.56 ПК України).

Так, за позицією ДФС України, підприємство отримало спірні податкові повідомлення-рішення 07 грудня 2017 року, а скаргу подало 20 лютого 2018 року, тобто через 75 днів.

Поштове відправлення, яким на адресу позивача направлялись податкові повідомлення-рішення, рішення та вимога про сплату боргу (недоїмки) має вихідний номер 027 (оскільки воно відправлялось через відділення поштового зв'язку Херсон 3).

Пошук за такими параметрами дає на офіційному сайті Укрпошти http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku результат про вручення такого відправлення 07 грудня 2017 року особисто представнику позивача у відділі поштового зв'язку НОВОГИГОРІВКА (75540).

Представником позивач надано до суду копії шести аркушів книги реєстрації вхідної кореспонденції ПП «ПСП «НОВОГРИГОРІВСЬКЕ» за 2018 рік, але книги реєстрації вхідної кореспонденції за кінець 2017 року (в якій можливо відстежити отримання 07 грудня 2017 року відповідного поштового відправлення) позивач не надав.

Наказ Міністерства фінансів України від 09 грудня 2015 року № 1124 затверджено Порядок розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу (далі - Порядок №1124).

Цей Порядок визначає процедуру подання та розгляду контролюючим органом скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - вимога) та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами десятою, одинадцятою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон); скарг банків на рішення про накладення фінансових санкцій, передбачених частиною дванадцятою зазначеної статті (п.1 розділу 1 Порядку №1124).

Перебіг строку розгляду скарги починається з наступного робочого дня після її надходження до контролюючого органу. Реєстрація скарг на вимоги та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу здійснюється працівником контролюючого органу, уповноваженим на це керівником цього органу, у журналі реєстрації скарг, форму якого наведено у додатку 1 до цього Порядку (абз.2 п.4 розділу 1 Порядку №1124).

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення контролюючим органом не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску (п.1 розділу 4 Порядку №1124).

Перший примірник рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги контролюючим органом, після зазначення реєстраційного номера вихідної кореспонденції надсилається (вручається) скаржнику.

Рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі або відокремленому підрозділу, якщо його передано службовій особі цього скаржника під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Рішення вважається надісланим (врученим) скаржнику, який є фізичною особою, якщо його вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові під підпис чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнім відомим її місцезнаходженням з повідомленням про вручення.

Якщо скаржник на день надсилання йому контролюючим органом рішення не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), рішення вважається належним чином врученим навіть у разі його повернення як такого, що не знайшло адресата, або за закінченням строку зберігання (п.4 розділу 5 Порядку №1124).

Отримавши скаргу 27 лютого 2018 року, ДФС України 26 березня 2018 року рішенням №10653/6/99-99-11-02-02-25 залишило скаргу стосовно рішень та вимоги про сплату боргу (недоїмки) без розгляду. З моменту надходження скарги до моменту прийняття рішення пройшло 26 днів, що не порушує приписи Порядку №1124, які є спеціальними для строків розгляду скарги в порівнянні з приписами ПК України.

Податковий орган вирішив, що позивач при поданні скарги порушив вимоги п.3 розділу 4 Порядку №1124, а саме: Скарга, подана з порушенням порядку і строків, визначених пунктом 3 розділу II та пунктом 1 розділу III цього Порядку.

Первинна скарга повинна бути подана до відповідного головного управління ДФС в області, місті Києві протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги або рішення територіальних контролюючих органів про нарахування пені та накладення штрафу (п.3 розділу 2 Порядку №1124).

Поштове відправлення, яким на адресу позивача направлялись податкові повідомлення-рішення, рішення та вимога про сплату боргу (недоїмки) має вихідний номер 027 (оскільки воно відправлялось через відділення поштового зв'язку Херсон 3).

Пошук за такими параметрами дає на офіційному сайті Укрпошти http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku результат про вручення такого відправлення 07 грудня 2017 року особисто представнику позивача у відділі поштового зв'язку НОВОГИГОРІВКА (75540).

Позиція представника позивача про необхідність направлення на адресу скаржника листа з повідомленням про вручення та з описом вкладення не має свого відображення в нормах законодавства. Обов'язковою умовою є лише надсилання листа з повідомленням про вручення на адресу скаржника.

Таким чином, позивач не дотримався строків на подання скарги до податкового органу вищого рівня, що й стало підставою для залишення скарг позивача без розгляду, доказів протилежного сторони суду не надали.

Оскільки позивач не оскаржує дії ДФС України, а заявляє позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги про сплату боргу (недоїмки), обґрунтовуючи їх неправомірність однією єдиною підставою - порушення податковим органом строків розгляду скарги, суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, відмовляє в задоволенні позовних вимог через їх безпідставність.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 205, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову приватного підприємства "ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" (75540, Херсонська область, Генічеський район, с. Новогригорівка, вул. Комсомольська, буд.22, ) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75, ) про скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 10.1.