Справа № 806/1765/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду

30 травня 2018 року м. Житомир справа № 806/1765/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Біляченко Д.О.,

за участю: представників позивача - Сосни О.М., Ільчика О.В.,

представника відповідача - Гурняка О.Г.,

представника третьої особи - Коржилова Ю.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України до Центральної військово-лікарської комісії, Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України та Житомирської обласної медико - соціальної експертної комісії №2, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, оформлене протоколом № 2983 від 08.07.2016, яким встановлено причинний зв`язок поранень (контузії) та захворювання ОСОБА_1 : "поранення, контузія, захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих сил ООН";

- визнати незаконними та скасувати рішення, прийняте Житомирською МСЕК №2 в частині встановлення причинного зв`язку інвалідності ОСОБА_1 , яка зазначена у графі 9 Довідки до акта огляду МСЕК від 03.10.2016 серії 12 ААА № 514987: "поранення, контузія, захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих сил ООН".

Ухвалою суду 10 квітня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 806/1765/18. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 10 травня 2018 р.

Також ухвалою суду від 10.04.2018 задоволено заяву Міністерства оборони України та залучено ОСОБА_1 до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.

У підготовчому засіданні, 10.05.2018, оголошено перерву до 30 травня 2018 р., у зв`язку з необхідністю отримання додаткових доказів.

30 травня 2018 р. у підготовчому засіданні судом, за результатами розгляду клопотання представника позивача про заміну відповідача, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу, яку занесено секретарям судового засідання до протоколу судового засідання, про заміну первісного відповідача - Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України на належного - Центральну військово - лікарську комісію.

До початку підготовчого засідання представником Центральної військово - лікарської комісії подано клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, в якому представник просив залишити безпідставний і необґрунтований жодним доказом позов, який не відповідає вимогам статей 25, 26, 72-77, 90, 160, 161, 172 КАС України та було подано з порушенням правил підсудності, пропущенням строків на звернення до суду, дискреційних повноважень ЦВЛК та МСЕК, правомірності оскарження актів індивідуальної дії без подання обґрунтованих для позову доказів. При цьому представником указано, що строк позовної давності на оскарження висновку ЦВЛК № 2983 стосовно гр. ОСОБА_1 необхідно обраховувати з дати його прийняття - 80.07.2016. Відтак, даний позов Міноборони подано до суду з пропущенням строку звернення до суду з таким позовом. На думку представника, в даній справі неможливо знайти підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважним, а тому цей позов слід залишити без розгляду. Разом з цим, представник у клопотаннях про залишення позову без розгляду також посилався на відсутність у позові обставин, які б свідчили про порушення оскаржуваними актами індивідуальної дії прав та інтересів Міноборони у сфері публічно - правових відносин.

У підготовчому засіданні представник відповідача - Центральної військово - лікарської комісії заявлені клопотання підтримав та просив їх задовольнити, з підстав викладених у них.

Представник позивача щодо залишення позову без розгляду заперечував, просив суд відмовити у задоволенні клопотань, посилаючись на аргументи викладені в письмових запереченнях. Одночасно представник позивача зазначив, що з позовом МО України звернулося в межах строків, встановлених ст. 122 КАС України, оскільки про порушення прав позивач дізнався лише в лютому 2018 року, коли йому стало відомо про відсутність документів, визначених пунктом 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності під час розгляду справи № 278/3002/17. Про порушення своїх прав та інтересів МО України з 08.07.2016 ні за часом, ні за суб`єктами, ні за обсягом інформації не могло дізнатися.

Представник відповідача - Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 у підготовчому судовому засіданні щодо заявленого клопотання поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду підтримав і просив задовольнити.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі та присутні в судовому засіданні, перевіривши доводи клопотань, суд дійшов наступного висновку.

Предметом оскарження в даній справі є рішення Центральної військово-лікарської комісії, оформлене протоколом № 2983 від 08.07.2016, яким встановлено причинний зв`язок поранень (контузії) та захворювання ОСОБА_1 : "поранення, контузія, захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих сил ООН", а також рішення, прийняте Житомирською МСЕК №2 в частині встановлення причинного зв`язку інвалідності ОСОБА_1 , яка зазначена у графі 9 Довідки до акта огляду МСЕК від 03.10.2016 серії 12 ААА № 514987: "поранення, контузія, захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих сил ООН".

На момент прийняття оспорюваних рішень строк звернення до адміністративного суду було передбачено статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.17).

Відповідно до положень частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.17), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з даним позовом - 28.03.18, а також на час вирішення заявленого клопотання, далі - КАС України) встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд наголошує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Установлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перевіряючи твердження представника відповідача про те, що строк звернення до суду з даним позовом для позивача повинен обчислюватися з дня прийняття оскаржуваних рішень, суд ураховує наступне.

Згідно зі п. 2.1 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 р. N 402 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за N 1109/15800 (у редакції, чинній на момент прийняття спірного рішення, далі - Положення), для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Відповідно до пункту 2.2 глави 2 розділу І Положення, Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) належить до штатних ВЛК, які є військово-медичними установами.

За змістом пп. 2.3.1, 2.3.2 п. 2.3 гл. 1 розд. І Положення, ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України. Голова ЦВЛК безпосередньо підпорядковується директору департаменту охорони здоров`я (далі - ДОЗ) Міністерства оборони України. Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються голові ЦВЛК.

Підпунктом 2.3.2 п. 2.3 гл. 1 розд. І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 р. N 402 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за N 1109/15800 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 29.03.2017 р. N 193) визначено, що начальник ЦВЛК безпосередньо підпорядковується директору Військово-медичного департаменту (далі - ВМД) Міністерства оборони України. Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК.

Відповідно до Схеми підпорядкування структурних підрозділів Міністерства оборони України та Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11 листопада 2016 року № 600, та Схеми спрямування та координації діяльності структурних підрозділів апарату Міноборони та безпосереднього підпорядкованих Міністерству оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2017 № 633, Військово - медичний департамент є структурним підрозділом апарату Міноборони.

За змістом п.п. 1.2, 1.3 Положення про Центральну військово - лікарську комісію, затвердженого Наказом начальника Головного військово - медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України від 18.05.18 № 75, Центральна військово - лікарська комісія (далі - ЦВЛК) у своїй діяльності керується, зокрема, наказами та директивами Міністерства оборони України, заступників Міністра оборони України. ЦВЛК підпорядковується начальнику Головного військово - медичного управління - начальнику медичної служби Збройних Сил України.

У пп. 5.1 вказаного Положення вказано, що за своєю організаційно - правовою формою ЦВЛК є бюджетною установою, яка повністю фінансується з державного бюджету України, що передбачений для Міністерства оборони України.

Усі фінансові та правові зобов`язання ЦВЛК здійснюються Міністерством оборони України через Головне військово - медичне управління (пп. 5.5 Положення про Центральну військово - лікарську комісію, затвердженого Наказом начальника Головного військово - медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України від 18.05.18 № 75).

Відповідно до пп. 7.1, 7.2 Положення про Центральну військово - лікарську комісію, затвердженого Наказом начальника Головного військово - медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України від 18.05.18 № 75, контроль за діяльністю ЦВЛК покладається на Головне військово - медичне управління. ЦВЛК подає встановлену звітність щодо результатів військово - лікарської та лікарсько - льотної експертизи у Збройних Силах України до Головного військово - медичного управління.

Аналізуючи наведені правові норми, а також ураховуючи, що ЦВЛК притаманні ознаки саме структурного підрозділу Міноборони України, суд погоджується із твердженням представника відповідача, що позивач вважається обізнаним про прийняте ЦВЛК рішення в день прийняття відповідного рішення.

Відтак, строк звернення позивача до суду з адміністративним позовом до ЦВЛК слід обраховувати з 08 липня 2016 року, а не з моменту отримання Міністерством оборони України ухвали суду від 12.02.2018 в справі № 278/3002/17 та позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, як указує представник позивача.

Позовна заява Міністерства оборони України до відповідачів, зокрема первинного відповідача Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, з вимогою про визнання незаконним та скасування рішення, оформленого протоколом № 2983 від 08.07.2016, направлена на адресу суду поштовим зв`язком 28 березня 2018 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з таким позовом, установленим КАС України (у редакції як до 15.12.2017, так і після 15.12.2017).

Щодо рішення, прийнятого Житомирською МСЕК №2 в частині встановлення причинного зв`язку інвалідності ОСОБА_1 , яка зазначена у графі 9 Довідки до акта огляду МСЕК від 03.10.2016 серії 12 ААА № 514987: "поранення, контузія, захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих сил ООН".

В силу приписів пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317 (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії: загального профілю; спеціалізованого профілю. Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

Згідно зі п. 19 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317 (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

У разі коли голова або окремі члени комісії не згодні з прийнятим рішенням, їх думка зазначається в акті огляду комісії, який подається у триденний строк Кримській республіканській, обласній або центральній міській комісії, що приймає відповідне рішення із урахуванням результатів додаткового медичного обстеження та консультативного висновку головного спеціаліста відповідного профілю (п. 21 згаданого Положення).

У світлі розглядуваних правовідносин суд приходить до висновку, що прийняття Житомирською МСЕК №2 рішення в частині встановлення причинного зв`язку інвалідності ОСОБА_1 , яка зазначена у графі 9 Довідки до акта огляду МСЕК від 03.10.2016 серії 12 ААА № 514987, повинно здійснюватися за участі представника Міноборони України.

Посилання представника позивача на те, що оскаржуване рішення прийнято без участі представника МО України суд оцінює критично, оскільки такі аргументи належними доказами підтверджені не були.

Водночас суд звертає увагу на те, що Міноборони України на постійній основі через уповноваженого представника є членом комісії, тому не було позбавлено можливості своєчасно дізнатися про прийняте рішення.

Натомість, матеріали справи свідчать про байдужість позивача до своїх прав та обов`язків і небажання дізнатися про їх порушення, позаяк з жовтня 2016 року до отримання копії позову ОСОБА_1 від 04.12.2017 позивачем не було вчинено жодних дій з метою встановлення факту прийняття Комісією рішень за відсутності представника Міноборони.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява Міністерства оборони України з вимогою про визнання незаконним та скасування рішення, прийнятого Житомирською МСЕК №2 в частині встановлення причинного зв`язку інвалідності ОСОБА_1 , яка зазначена у графі 9 Довідки до акта огляду МСЕК від 03.10.2016 серії 12 ААА № 514987, також пред`явлена до суду після спливу шестимісячного строку звернення до суду з таким позовом, установленим КАС України (у редакції як до 15.12.2017, так і після 15.12.2017).

Разом з цим, суд ураховує, що ОСОБА_1 копія довідки МСЕК та витягу з протоколу ЦВЛК разом із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням з 02.08.2016 третьої групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих сил ООН впродовж 2016-2017 років неодноразово направлялися до Міністерства оборони України через Житомирський об`єднаний військовий комісаріат.

Як видно із матеріалів справи, Житомирським обласним військовим комісаріатом документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України направлено 04 вересня 2017 р..

Отже, твердження позивача про те, що про порушення своїх прав вони дізналися в лютому 2018 року лише після отримання позову ОСОБА_1 є безпідставними.

Водночас суд звертає увагу на те, що направлення Міноборони позовної заяви 28 березня 2018 року відбулося також після закінчення шестимісячного строку після отримання ними заяви та документів ОСОБА_1 від Житомирського об`єднаного військового комісаріату листом від 04.09.2017.

Позивачем заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду подано не було.

Втім, представник позивача в судовому засіданні наголошував, що строк ними пропущено не було, оскільки з позовом МО України звернулося до суду в межах строків, встановлених КАС України, обчислених з дня, коли вони дізналися про порушення своїх прав - лютого 2018 року.

Згідно зі частиною третьою статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 183 КАС України визначено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

До того ж, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення у справах «Deweer v. Belgium», «Golder v. the United Kingdom»).

Таким чином, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

З огляду на все викладене та ураховуючи відсутність заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суд приходить до висновку, що позовну заяву Міністерства оборони України до Центральної військово-лікарської комісії, Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень, подану до суду після спливу шестимісячного строку звернення до суду з таким позовом, слід залишити без розгляду.

Отож, клопотання представника відповідача - Центральної військово-лікарської комісії про залишення позовної заяви без розгляду згідно вимог ст.ст. 122,123 КАС України є обґрунтованим.

Стосовно клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, то суд, зважуючи на висновок про залишення позову без розгляду з підстав, визначених частиною 3 статті 123 КАС України, не вбачає підстав для його розгляду.

Керуючись статтями 72, 80, 122-123, 180, 183, 240, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву Міністерства оборони України до Центральної військово-лікарської комісії, Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст ухвали складено: 06 червня 2018 р.