Справа № 826/5597/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 червня 2018 року №826/5597/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату про зобов?язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату (далі відповідач) про зобов?язання виключити позивача з військового обліку.

Ухвалою суду від 19 квітня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 24 квітня 2017 року справу прийнято до провадження суддею Шрамко Ю.Т.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч положенням ст. 37 Закону України Про військовий обов?язок і військову службу протиправно відмовляється виключити позивача з військового обліку як особу, яка раніше була засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки вважає, що правові підстави для виключення позивача з військового обліку відсутні. При цьому, відповідач у своїх доводах посилається на положення п. 8 ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК України), зазначаючи про відсутність у позивача судимості, а тому і підстав для задоволення позову.

Крім того, відповідач просить суд застосувати наслідки пропущення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, оскільки про порушення свого права ОСОБА_1 дізнався ще у травні 2015 року, а до суду звернувся лише у квітні 2016 року.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Під час прийняття судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов?язаних в Деснянському районному у місті Києві військовому комісаріаті з 2006 року.

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом про надання інформації, в якому зазначив, що підлягає виключенню з військового обліку як особа, яка раніше була засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, з посиланням на вирок суду про його засудження. Просив повідомити про час його виключення з обліку. На вказаний запит відповідачем була надана відповідь від 09.06.2015, в якій зазначено, що для вирішення вказаного питання необхідно прибути з довідкою про судимість.

16.02.2016 ОСОБА_1 повторно звернувся до Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату щодо виключення його з військового обліку на підставі положень п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов?язок і військову службу. В обґрунтування вказаної заяви позивач долучив до неї завірену належним чином копію вироку Київського міського суду від 25.05.2000.

Відповідно до змісту наявної в матеріалах справи копії вироку Київського міського суду від 25.05.2000 ОСОБА_1 засуджено за ст. 168, ч. 3 ст. 165, ч. 1 ст. 44, ст. 42, ст. 31, ст. 37 КК України (у редакції від 1960 року) до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців у ВТК посиленого режиму із конфіскацією майна.

Листом від 09.03.2016 № 828 відповідач повідомив, що порушене позивачем питання вимагає додаткового документа, а саме довідки про наявність або відсутність судимості.

Крім того, у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 16.02.2016 відповідач листом від 28.03.2016 № 1123 за результатами додаткового розгляду питання про виключення позивача з військового обліку повідомив наступне.

Згідно з наданими позивачем документами Деснянський районний у місті Києві військовий комісаріат визнав факт засудження позивача у 2000 році до позбавлення волі за тяжкий злочин. Констатував, що ОСОБА_1 приховав цей факт перед військовим комісаріатом під час постановлення його на облік. Посилаючись на положення ст.ст. 88, 89 КК України, відповідач у своєму листі-відмові констатував, що позивач визнається таким, який не має судимості, а тому правових підстав для виключення його з військового обліку згідно з п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов?язок і військову службу у Деснянського районного у місті Києві районного комісаріату немає. На підставі викладеного просив позивача прибути до військового комісаріату для уточнення військово-облікових даних.

Вважаючи описану бездіяльність відповідача щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку протиправною і такою, що порушує права останнього, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України (у редакції до 15.12.2017) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд критично сприймає посилання відповідача на порушення позивачем строків звернення до суду з цим адміністративним позовом у зв?язку з тим, що підстави відмови виключення ОСОБА_1 з військового обліку відповідач повідомив лише під час листування у 2016 році. Водночас, порушення прав позивача здійснено не разовими діями чи прийняттям рішення, а мають триваючий характер шляхом допущення відповідної бездіяльності відповідачем. Крім того, суд враховує, що у 2015 році позивач повідомив військовий комісаріат про наявність підстав для виключення його з військового обліку, тоді як фактичну відмову щодо такого виключення з посиланням на відповідні підстави позивач отримав лише у 2016 році.

Отже, суд дійшов висновку про звернення позивача до адміністративного суду з цим позовом у межах визначеного законодавством шестимісячного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

У ст. 89 КК України передбачено, зокрема, що такими, які не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і зазазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків.

Водночас, згідно з приписами п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов?язок і військову службу виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 7-1 КК України (у редакції 1960 року) одержання хабара, тобто злочин, передбачений ст. 168 КК України, було віднесено до тяжких злочинів. Таким чином, вироком Київського міського суду від 25.05.2000 ОСОБА_1 засуджено до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців за вчинення тяжкого злочину.

Суд звертає увагу на те, що судимість як правовий стан особи та засудження особи є різними за своєю сутністю поняттями. Так, засудження особи це факт визнання вини обвинуваченого та винесення йому вироку судом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність посилання відповідача на відсутність у ОСОБА_1 судимості як на підставу для відмови виключити його з військового обліку. Своєю чергою, суд зазначає, що факт засудження позивача вироком Київського міського суду від 25.05.2000 до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців за вчинення тяжкого злочину є тією обставиною, на підставі якої ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов?язок і військову службу підлягає виключенню з військового обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Всупереч викладеним положенням КАС України відповідач не виконав покладений на нього процесуальний обов`язок стосовно доказування правомірності своєї бездіяльності щодо виключення позивача з військового обліку, відмови у здійсненні таких дій.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату про зобов?язання вчинити дії є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 551,21 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Деснянський районний у місті Києві військовий комісаріат (місцезнаходження: 02167, м. Київ, вул. Космонавта Волкова, 2-А; ) виключити ОСОБА_1 з військового обліку.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 551,21 грн. (п`ятсот п`ятдесят одну гривню двадцять одну копійку) за рахунок бюджетних асигнувань Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату (місцезнаходження: 02167, м. Київ, вул. Космонавта Волкова, 2-А; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко