Справа № 820/4292/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4292/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2018, суддя Рубан В.В., м. Харків, повний текст складено 02.04.18 по справі № 820/4292/17

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 треті особи Товариство з обмеженою відповідальностю "Ковчег Сервіс" , Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп"

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, індексний номер: 36757066 від 23.08.2017р. про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 22014228 щодо об'єкту нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру Ковчег, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська / вул. Космічна, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101, за Товариством з обмеженою відповідальністю Ковчег Сервіс, .

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що Державним реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 внесено запис щодо рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36757066 від 23.08.2017р. про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 22014228 щодо об'єкту нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру Ковчег, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська / вул. Космічна, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101, за Товариством з обмеженою відповідальністю Ковчег Сервіс, , на підставі акту приймання - передачі внеску до статутного капіталу від 22.08.2017 року, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", 7. Позивач вважає вказане рішення державного реєстратора незаконними, оскільки ним порушено її права як співвласника, які виникли згідно договору 1/1 (нова редакція від 19.09.2014 року) на участь у будівництві, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Сі-Пі-Ем" стосовно об'єкту будівництва, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська / вул. Космічна. Позивач вважає, що при прийняті спірного рішення відповідачем не було враховано положення п. 4 ст. 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 23.08.2016р. № 553, а саме для реєстрації не подавались та не були прийняті до уваги письмові згоди всіх співвласників (у разі коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності). Крім того, позивач вказав, що рішення Господарського суду, яке стало підставою для реєстрації права власності на вказаний об'єкт за ТОВ "ДПП Груп" скасоване.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 р. адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, вважає рішення суду таким, що не ґрунтується на засадах верховенства права, не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та наданим на їх підтвердження доказам, а також з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права України. Вказує , що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп» не набуло право власності на об'єкт незавершеного будівництва на підставі скасованого судового рішення з моменту його ухвалення, то останнє не мало правових підстав для його використання (експлуатації) у подальшому, в тому числі і шляхом передачі цього об'єкту в якості внеску до статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс», що вказує на незаконність дій останніх. Відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується листом Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області від 23.01.2018 року № 227/0/50-18 та є порушенням процедури прийняття рішення державним реєстратором, про що зазначено в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року по іншій справі № 820/4291/17, копія якого міститься в матеріалах даної справи. Чинним законодавством України не передбачає введення в експлуатацію об'єктів незавершеного будівництва та їх подальшу державну реєстрацію на підставі судового рішення. Вважає , що при проведенні державної реєстрації прав на об'єкт незавершеного будівництва відповідачем не були використані дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та дані Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не були використані відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень, як того вимагають приписи статей 10, 12, 17, 22 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав а також не були перевірені заявлені речові права на об'єкт незавершеного будівництва на відповідність їх вимогам чинного законодавства України, як цього вимагає стаття 18 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав ..., тому оскаржуване рішення державного реєстратора ОСОБА_2 прийнято не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення про держану реєстрацію прав власності на об'єкт незавершеного будівництва, який не був введений в експлуатацію у встановленому чинним законодавством порядку та знаходиться у спільній власності позивача та інших учасників спільної діяльності з його будівництва, таке рішення відповідача не є добросовісним, розсудливим, прийнято без дотримання принципу рівності всіх перед законом та у не пропорційний спосіб, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, оскільки порушує майнові права позивача та інших учасників спільної діяльності з будівництва цього об'єкту. Просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2018р. , прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс" до суду надійшли відзив на апеляційну скаргу та додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено порушення її прав, свобод або інтересів діями відповідача у даній справі. До пояснень додає документи по справі № 638/12763/17, копії рішень Верховного суду України, ОСОБА_3 Верховного Суду, Харківського окружного адміністративного суду, Харківського апеляційного адміністративного суду. Просить суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року, а зазначене рішення Харківського окружного адміністративного суду залишити без змін.

Від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу , вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу позивача такою, що не підлягає задоволенню прошу рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 в справі №820/4292/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що державним реєстратором, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36757066 від 23.08.2017р. про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 22014228 щодо об'єкту нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру Ковчег, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська/вул. Космічна, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101, за Товариством з обмеженою відповідальністю Ковчег Сервіс, код СДРПОУ 41535589, на підставі акту приймання - передачі внеску до статутного капіталу від 22.08.2017 року, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", 7.

Прийняття відповідачем, Приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36757066 від 23.08.2017 р. здійснювалось за процедурою реєстрації прав, передбаченою пунктом 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. N 1122/(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. N 553).

До заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень, реєстраційний номер 23834502 від 23.08.2017, було додано:

- ОСОБА_5 приймання-передачі внеску до статутного капіталу ТОВ Ковчег сервіс від 22 серпня 2017 року, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №№ 5975, 5976;

- Протокол № 1 установчих зборів засновників ТОВ Ковчег сервіс від 21 серпня 2017 року, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом ХМНО Бондаренко, зареєстровано в реєстрі за №№ 1616, 1617;

- Протокол загальних зборів учасників ТОВ ДПП Групп від 21 серпня 2017 року, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом ХМНО Бондаренко, зареєстровано в реєстрі за №№ 1612, 1613;

Документ, що посвідчує право власності ТОВ ДПП Груп на майно, що передається у власність ТОВ Ковчег сервіс не надавався, оскільки право власності на таке майно вже було зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Із документів, наданих ТОВ Ковчег сервіс з метою реєстрації права власності, а також відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, не вбачалось, що майно, право власності на яке реєструється, перебувало у спільній власності, в зв'язку з чим у відповідача були відсутні підстави вимагати подання письмової згоди всіх співвласників.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку у відповідача, приватного нотаріуса ОСОБА_2 були відсутні підстави для прийняття іншого рішення, окрім як про реєстрацію права власності за ТОВ "Ковчег Сервіс". Відповідач при прийнятті спірного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, з дотриманням вимог ст.2 КАС України.

Суд першої інстанції зазначив , що рішення господарського суду Харківської області від 27.06.2017 у справі № 922/1818/17, яке стало підставою для первинної реєстрації права власності за Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп" скасоване лише 20.09.2017р., тобто на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідача 23.08.2017р. воно було чинним, крім того вказане рішення не було підставою для проведення даної державної реєстрації права власності за ТОВ "Ковчег Сервіс, а тому подальше скасування цього рішення не має впливу на правомірність дій державного реєстратора при вчиненні ним реєстраційних дій, щодо державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру Ковчег, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська / вул. Космічна, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101 за Товариством з обмеженою відповідальністю Ковчег Сервіс. Також, вказує , що рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/4291/17 не набрало законної сили.

Проте , колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Надаючи оцінку спірному рішенню суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Предметом розгляду в даному провадженні є правомірність дій державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності номер запису про право власності: 22014228 щодо об'єкту нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру Ковчег, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська/вул. Космічна, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101, за Товариством з обмеженою відповідальністю Ковчег Сервіс, код СДРПОУ 41535589, на підставі акту приймання - передачі внеску до статутного капіталу від 22.08.2017 року, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", 7, з приводу чого колегія суддів зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України (в цьому випадку й далі у редакції, чинній на час прийняття судового рішення) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного субєкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії субєктів владних повноважень.

Порушуючи питання про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 індексний номер: 36757066 від 23.08.2017р. про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 22014228 щодо об'єкту нерухомого майна: незавершене будівництво, конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру Ковчег, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська / вул. Космічна, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101, за Товариством з обмеженою відповідальністю Ковчег Сервіс, у позовній заяві обґрунтовує свої вимоги тим, що оскаржуване рішення державного реєстратора вчинене на підставі рішення господарського суду Харківської області від 27.06.2017 по справі №922/1818/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем" про визнання права власності.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 не є учасником правовідносин з державним нотаріусом щодо державної реєстрації права власності за іпотекодержателем третьою особою. Отже, спір між позивачем та державним нотаріусом відповідачем не відповідає ознакам справи адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень", згідно п.7 ч.1 ст.3 КАС України, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідач державний нотаріус не здійснював владних управлінських функцій відносно позивача у спірних правовідносинах.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &lл;…&?и; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &lс;…&?с;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правилами п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із порядком виконання цивільно-правових угод між третіми особами, в ході якого відбулось виникнення права власності на обєкт незавершеного будівництва, з правомірністю якого не погоджується позивач посилаючись на наявність своїх майнових прав на частину приміщень в обєкті незавершеного будівництва за договором про участь у будівництві № 1/1 від 15.08.2012р. (в редакції від 19.09.2014р.), суд приходить до висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин, є фактично спором про право, а отже має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Тобто у цій справі позивачка фактично просить захистити свій приватний інтерес шляхом скасування рішення Державного реєстратора - приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 індексний номер: 36757066 від 23.08.2017 про реєстрацію права власності та зупинення права власності за ТОВ "ДПП ГРУПП" на об'єкт незавершеного будівництва, а тому спір повязаний з реалізацією цивільних прав позивачки.

Фактично даний спір стосується майнових прав позивачки, як інвестора в будівництві, яке обґрунтоване п. 1, 2 Договору про участь в будівництві.

Аналогічна правова позиція висловлена ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду у рішенні від 23.05.2018 р. у справі № 813/4600/16 .

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 16 цього Кодексу одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналізуючи наведені вище вимоги законодавства, суд звертає увагу на те, що у разі виникнення у особи права власності на нерухоме майно подальше оспорювання правомірності набуття власником такого права має здійснюватись у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів зазначає, що правовідносини, які склалися між сторонами, свідчать про наявність спору про право, що виключає можливість вирішення його за правилами адміністративного судочинства, оскільки відсутній публічно - правовий спір.

В даному випадку судом розглядаються вимоги позивача направлені саме на скасування наслідків державної реєстрації права на незавершене будівництво, яким є саме цивільно - правова угода та правомірність набуття права власності за іншою особою.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на рішення Верховного суду України, колегія суддів вважає, що в цьому випадку вони є помилковими, оскільки даним позовом позивачка фактично захищає цивільне право і колегія суддів, в даному випадку, бере до уваги постанову ОСОБА_3 Верховного Суду України у рішенні від 23.05.2018 р. у справі № 813/4600/16 .

Крім того, колегія суддів зазначає, що наразі в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 638/12763/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ " Сі-Пі-Ем", ТОВ "ДПП Групп" про визнання майнових прав на частину приміщень об'єкту незавершеного будівництва, розташованого по вул. Клочківська (кут вул. Космічна) у м. Харкові.

Метою звернення ОСОБА_1 до суду з цивільним позовом є захист порушеного майнового права. Позивач обґрунтовує позов тим, що її права було порушено в процесі переходу права на об'єкт незавершеного будівництва в цілому від ТОВ " Сі-Пі-Ем" до ТОВ "ДПП Групп".

Також, колегія суддів зазначає, що наразі в Дзержинському районному суді м. Харкова, за правилами цивільної юрисдикції, вже перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_1 права на нежитлові приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвала про відкриття провадження по справі була прийнята Харківським окружним адміністративним судом 05.12.2017 р., тобто до набрання чинності нової редакції КАС України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147- VIII, що набрала законної сили 15.12.2017р., однак норми ст. 17 КАС України та ст. 15 ЦК України (в редакції дійсній на час розгляду справи судом першої інстанції), на думку колегії суддів, також відносили даний спір до категорій справ які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, необхідність розгляду даної справи в суді загальної юрисдикції за правилами та в порядку цивільного судочинства всі ніші доводи сторін по справі, по суті справи, судом до уваги не приймаються.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства

З урахуванням зазначених обставин та норм права, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства, тому ухвалене судове рішення підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238 , ст.ст. 243, 250, 310, 315, 319, 321 ,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 по справі № 820/4292/17 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в суді загальної юрисдикції за правилами та в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_7
Повний текст постанови складено 26.06.2018.