Справа № 334/1568/18
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.05.2018
Справа № 334/1568/18
Провадження № 2-а/334/170/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Адаменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому вказує, що 04.03.2018 року о 22 год. 10 хв. керуючи автомобілем ОСОБА_3, він був зупинений поліцейським ОСОБА_2, який звинуватив його у невиконанні вимог дорожнього знаку 3.21 "Рух заборонено" та відносно нього було винесено постанову серія АР № 625641 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, з наступних підстав.

В дійсності ж, рух під дорожній знак 3.21 "в`їзд заборонено" він не здійснював, оскільки переміщення в зоні дії знаку не означає проїзд під знак "в`їзд заборонено", тому що знак висить при перетині вулиці Гончаренко з вулицею ОСОБА_4, а він потрапив на вулицю Гончаренко зі сторони пр. Соборного.

Відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, не надано доказів правопорушення, позбавив його права на захист.

Просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.3 КАС України адміністративне судочинство встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до районного суду у порядку, визначеному КАС України з особливостями встановленими КУпАП.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної поліцейським ОСОБА_2 вбачається, що 04.03.2018 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем ОСОБА_3, державний номерний знак НОМЕР_1, по пр.Соборний вул. Гончаренко у м.Запоріжжя не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 "Рух заборонено" в`їхав в зону дії знаку та відносно нього було винесено постанову серія АР № 625641 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Стаття 122 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису фіксації правопорушення наданого відповідачем вбачається, що екіпажем поліції був зупинений транспортний засіб ОСОБА_3, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, якого було звинувачено у порушенні дорожнього знаку 3.21 "Рух заборонено", в подальшому у поліцейського виникли сумніви щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим був проведений медичний огляд.

Відомостей про порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.21 "Рух заборонено" не зафіксовані.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, відповідач не надав доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача щодо відсутності достатніх доказів допущення ним порушень ПДР. Суду не було надано матеріали, що були або мали бути взяті до уваги відповідачем при прийнятті рішення в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. є незаконним та необґрунтованим, у звязку з чим, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 76, 77, 90, 205, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 245, 251, 268, 276, 279, 280, 288, 293 КУпАП України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати неправомірною скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.03.2018 року серія АР № 625641, винесену інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.О.Ісаков