Справа № 807/1324/16
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/1603/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,
суддів Обрізка І.М., Носа С.П.,
з участю секретаря судових засідань Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі за його позовом до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби, ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

судді у І інстанції Гаврилко С.Є., Луцович М.М.,
Рейті С.І.,
час ухвалення рішення 15 год. 02 хв.,
місце ухвалення рішення м. Ужгород,
дата складення повного тексту рішення 5 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просив:
визнати незаконним та скасувати наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі ДПС) від 15 серпня 2016 року за № 400-аг у частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;
визнати незаконним та скасувати наказ Голови ДПС від 19 серпня 2016 року за № 800-ос у частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;
визнати незаконним та скасувати наказ Чопського ПЗ від 26 вересня 2016 року за № 172-ос «По особовому складу» в частині виключення зі списку особового складу загону та всіх видів забезпечення;
поновити на військовій службі на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі ВПС «Гута) та включити у списки особового складу;
стягнути з Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі Чопський ПЗ) грошове та матеріальне забезпечення за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі..
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі № 807/1324/16 у задоволенні позов було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що накладене на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю було здійснено відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Чопський ПЗ та Адміністрація ДПС діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив зазначене судове рішення скасувати та задовольнити його позов. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що накладення на нього дисциплінарного стягнення відбулось без врахування характеру та обставин вчинення правопорушення, попередньої поведінки позивача. Висновки службового розслідування не містять встановленого факту наявності причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та діями ОСОБА_1 . Роботи по вирубці лісу на державному кордоні в період перебування позивача на посаді начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не проводилися. Про факти проведення робіт на державному кордоні йому відомо не було. у.
Під час перебування на посаді заступника начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 виконувався моніторинг визначеної начальником ділянки, про що здійснювався запис в Книзі обліку результатів моніторингу державного кордону. Вказівок щодо проведення моніторингу стану прикордонних знаків і місцевості на державному кордоні на ділянках від 203 до 235 прикордонних знаків в січні та лютому 2016 року він не отримував.
Чопський ПЗ подав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому зазначив, що обрання виду дисциплінарного стягнення є виключно дискреційними повноваженнями керівника. Вважає рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у даній справі таким, що прийняте з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
Адміністрація ДПС у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 також просить суд апеляційної інстанції залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, покликаючись на безпідставність вимог апелянта та законність оскаржуваного судового рішення.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_1 та ДПС було укладено контракт про проходження військової служби строком на 5 років з 21 червня 2013 року по 20 червня 2018 року. У період з 3 серпня 2015 року по 21 березня 2016 року позивач перебував на посаді першого заступника начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а з 21 березня 2016 року по 19 серпня 2016 року на посаді начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Наказом начальника Чопського ПЗ № 204 від 1 червня 2016 року «Про результат службового розслідування по факту з`ясування обставин неналежного прикриття державного кордону на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » позивача ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді «попередження про неповну службову відповідність» у зв`язку з невиконанням вимог статей 11,12,16, 49, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , пунктів 273, 275, 276, 379 частини І Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації ДПС від 29 грудня 2009 року № 1040.
Із вказаним наказом позивач ОСОБА_1 фактично погодився, оскільки не оскаржував його у передбаченому законом порядку.
У подальшому пунктом 18 наказу Адміністрації ДПС від 15 серпня 2016 року за № 400-аг «Про результати службового розслідування» за невиконання в повному обсязі статей 11, 16, 59 Статуту внутрішніх служб Збройних Сил України; пунктів 273, 257, 276, 378, 379 частини І Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації ДПС від 29 грудня 2009 року № 1040, що призвело до неволодіння обстановкою на ділянці відповідальності, непроведення щомісячного моніторингу стану прикордонних знаків та місцевості на державному кордоні начальником ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та його заступниками; відсутність контролю за порядком здійснення робіт на державному кордоні; порушення режиму державного кордону на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та надання неправдивої інформації начальнику Чопського ПЗ полковнику ОСОБА_2 стосовно стану режиму державного кордону на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у порядку статті 94 та відповідно до пункту «є» статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майора ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю».
Відтак, наказом голови ДПС «По особовому складу» від 19 серпня 2016 року за № 800-ос з майором ОСОБА_1 , начальником ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії прикордонного загону І категорії було припинено (розірвано) контракт відповідно до пункту «е» (через службову невідповідність) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом Чопського ПЗ від 26 вересня 2016 року за № 172-ос «По особовому складу» позивача було виключено зі списку особового складу загону та всіх видів забезпечення, звільненого з військової служби за пунктом «е» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (через службову невідповідність) у запас, без права носіння військової форми одягу.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суть даного публічно-правового спору зводиться до перевірки правомірності винесення Адміністрацією ДПС наказу від 15 серпня 2016 року за № 400-аг «Про результати службового розслідування» у частині, що стосується інтересів позивача, так як інші позовні вимоги ОСОБА_1 є похідними.
Учасниками справи визнається факт здійснення вирубки лісу невідомими особами з території суміжної держави на ділянках відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Новоселиця», «Гута» з вивозом деревини на територію Словацької Республіки з порушенням встановленого порядку поза пунктами пропуску.
При цьому розпорядженням № Т/711-2432 «Про перевірку лінії державного кордону» від 2 квітня 2016 року начальника Чопського ПЗ, адресованим, зокрема, особисто начальнику ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », було наказано з метою недопущення незаконної вирубки лісових масивів вздовж лінії державного кордону на ділянці відповідальності відділу до 5 квітня здійснити моніторинг лінії державного кордону на відповідних ділянках та за результатами моніторингу відпрацювати акти комісійної перевірки лінії державного кордону. При наявності фактів незаконної вирубки лісових масивів здійснити документування даних фактів з прив`язкою до прикордонних знаків та надіслати матеріали до 5 квітня 2016 року в інженерно-технічний відділ на електронну адресу відділення інженерного облаштування державного кордону.
4 квітня 2016 року начальник ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 надіслав начальнику Чопського ПЗ телеграму № Т/6-431, у якій зазначив, що розпорядженням № Т/711-2432 «Про перевірку лінії державного кордону» від 2 квітня 2016 року виконано у повному обсязі, а саме:
здійснено моніторинг лінії державного кордону на ділянці відповідальності ВПС «Гута щодо перевірки незаконної вирубки лісових масивів вздовж лінії державного кордону;
відпрацьовано акти комісійної перевірки лінії держаного кордону за результатами моніторингу на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
надіслано фотоматеріали на електронну адресу відділення інженерного облаштування кордону. (а.с. 245 .т.1)
Разом із тим, у службових документах ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відсутня інформація про перевірку державного кордону позивачем у період з 2 квітня по 4 квітня 2016 року, що не заперечується позивачем.
Відповідно до службової записки на ім`я начальника Чопського ПЗ від 13 червня 2016 року заступника начальника Чопського ПЗ начальника інженерно-технічного відділу підполковника Порхуна І.В. ВПС «Гута» на виконання розпорядженням № Т/711-2432 від 2 квітня 2016 року на електронну адресу відділу акт перевірки лінії державного кордону та фотоматеріали вирубки лісових масивів не надавалися
Таким чином, на переконання апеляційного суду, вказані обставини дають підстави для висновку, що позивачем ОСОБА_1 було навмисно надано керівництву Чопського ПЗ інформації про виконання розпорядження № Т/711-2432 «Про перевірку лінії державного кордону» від 2 квітня 2016 року у повному обсязі, яка не відповідала дійсності.
5 квітня 2016 року ОСОБА_1 вийшов особисто на лінію державного кордону на ділянці з 259 по 203 прикордонний знак з метою моніторингу, що підтверджується його особистим записом в рапорті про результати охорони державного кордону зміною прикордонних нарядів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідно до якого за результатами моніторингу державного кордону, контролюючих засобів, служби прикордонних нарядів та їх перевірки з 8.00 год. до 20.00 год. 5 квітня 2016 року ознак порушення державного кордону не виявлено.
Разом із тим, 8 квітня 2016 року підлеглим ОСОБА_1 , начальником відділення інспекторів прикордонної служби старшим лейтенантом ОСОБА_3 було здійснено моніторинг державного кордону на напрямку 203 - 235 прикордонних знаків, за результатами якого було здійснено запис у Книзі № 1 обліку результатів моніторингу державного кордону на ділянці ВПК «Гута» Чопського ПЗ про виявлення незаконної вирубки лісу.
За вказаним фактом позивач ОСОБА_1 не вжив жодних заходів реагування, про що свідчить відсутність будь-яких записів у колонці «Заходи щодо встановлення обставин правопорушення» та у колонці «Підпис начальника (за необхідності розпорядження або вказівка щодо реагування на ситуацію)», а також не доповів керівництву про виявлений факт, незважаючи на поставлені у розпорядженні № Т/711-2432 «Про перевірку лінії державного кордону» від 2 квітня 2016 року завдання недопущення незаконної вирубки лісових масивів вздовж лінії державного кордону.
У подальшому 11 квітня 2016 року начальником інженерно-технічного відділу Західного регіонального управління ДПС підполковником ОСОБА_4 під час роботи на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у ході проведення моніторингу лінії державного кордону було встановлено, що у межах прикордонних знаків 213-223 проведена очистка лінії державного кордону, під час якої здійснено можливо незаконну вирубку лісу У наявності прочищені під`їдні (шляхи) дороги зі сторони Словацької Республіки на напрямках 223 та 215 прикордонних знаків, а під`їзні шляхи до лінії державного кордону, які можна було б використати для переміщення лісу з місць вирубки зі сторони території України, відсутні.
Факт вирубки лісу додатково підтверджено довідкою щодо вирубки лісу на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Чопського ПЗ в межах прикордонних знаків 213-223 з фототаблицею обстеження району вирубки лісу (а.с. 196-197 т.1).
У подальшому цей факт було підтверджено під час службового розслідування з метою з`ясування обставин неналежного прикриття державного кордону на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Чопського ПЗ, висновки якого затвердженого начальником Чопського ПЗ 4 травня 2016 року, а також у ході службового розслідування за фактом порушень вимог керівних документів посадовими особами Західного регіонального управління, Чопського прикордонного загону, що призвели до порушень режиму державного кордону під час вирубки дерев уздовж державного кордону на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповне проведення службового розслідування, висновок якого 15 серпня 2016 року було затверджено головою ДПС.
Підсумовуючи наведене, на підставі пояснень учасників справи та дослідження матеріалів справи, апеляційний суд вважає встановленим факт незаконної вирубки лісу на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 213 по 223 прикордонний знак смугою щонайменше 5 м ширини та 2400 м довжини у період з 4 по 8 квітня 2016 року із вивезення деревини на територію Словацької республіки з порушенням режиму державного кордону України, що залишилося без належного реагування зі сторони начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 .
При цьому позивач ОСОБА_1 у ході проведення службового розслідування, висновки якого затвердженого начальником Чопського ПЗ 4 травня 2016 року, відмовився від дачі пояснень та відповіді на питання, про що було складено акт від 29 квітня 2016 року (а.с.229 т.1 зворот).
У поясненнях на ім`я Голови ДПС від 30 липня 2016 року ОСОБА_1 відсутні пояснення щодо виявлення 8 квітня 2016 року старшим лейтенантом ОСОБА_3 під час моніторингу державного кордону на напрямку 203 - 235 прикордонних знаків на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Чопського ПЗ незаконної вирубки лісу та вжитих з цього приводу позивачем заходів.
Окрім того, будь-яка інформація з цього приводу відсутня і у програмно-технічному комплексі автоматизації прикордонної служби «Гарт-З/П», прийнятому на озброєння в ДПС на підставі наказу Адміністрація ДПС від 19 травня 2015 року № 380 «Про прийняття на озброєння Державної прикордонної служби України програмно-технічного комплексу автоматизації прикордонної служби ПТК АПС «Гарт-З/П»., що не заперечується самим ОСОБА_1 .
Таким чином, на підставі встановлених у ході судового розгляду обставин, апеляційний суд дійшов переконання, що позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », намагався приховати факт неналежного виконання ним службових обов`язків, повідомивши неправдиву інформацію про повне виконання розпорядження № Т/711-2432 «Про перевірку лінії державного кордону» від 2 квітня 2016 року у телеграмі від 4 квітня 2016 року № Т/6-431 начальнику Чопського ПЗ, а також намагався приховати факт виявлення незаконної вирубки деревини на ввіреній йому ділянці державного кордону, надавав неповну інформацію під час відібрання у нього пояснень у ході проведених службових розслідувань.
Відповідно до преамбули Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби), він визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.
Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.
Дія Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та на інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Статтею 28 Статуту внутрішньої служби передбачено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:
наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;
наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;
забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Відповідно до частини статті 59 Статуту внутрішньої служби командир (начальник) зобов`язаний, зокрема:
планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;
знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;
встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;
проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові);
Згідно із положеннями розділу І посадової інструкції начальника ВПС «Гута» ІІІ категорії (тип «В»), затвердженої наказом начальника Чопського ПЗ № 555 від 24 грудня 2015 року, начальник відділу прикордонної служби несе повну та одноособову відповідальність за:
охорону визначеної ділянки кордону;
готовність відділу до дій;
організацію та результати оперативно-розшукової діяльності на ділянці відділу;
морально-психологічний стан особового складу.
Відповідно до положень розділу ІІ вказаної Інструкції начальник відділу зобов`язаний, зокрема:
точно виконувати вимоги законів та інших нормативно-правових актів України, а також розпорядчих актів Адміністрації ДПС, що регламентують організацію та здійснення охорони державного кордону;
постійно знати обстановку і вчасно реагувати на її зміни;
знати стан справ до дорученій ділянці кордону, і відділі та підпорядкованих підрозділах.
Наказом Адміністрації ДПС від 29 грудня 2009 року № 1040 затверджено Інструкцію з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України (далі Інструкція № 1040).
Пунктом 377 Інструкції № 1040 передбачено, що результати моніторингу державного кордону вносяться до рапорту старшого зміни прикордонних нарядів про результати служби. Інформація про виявлені ознаки протиправної діяльності фіксується у відповідних процесуальних документах та у встановлених обліках. Начальником відділу проводяться невідкладні заходи щодо їх фіксації та встановлення осіб, причетних до цієї діяльності.
Відповідно до пункту 378 Інструкції № 1040 дотримання режиму державного кордону на ділянці відділу поза пунктами пропуску забезпечується шляхом:
- постійного контролю за плаванням і перебуванням українських та іноземних невійськових суден і військових кораблів у територіальному морі та внутрішніх водах України, заходженням іноземних невійськових суден і військових кораблів у внутрішні води і порти України та перебуванням в них;
- утримання державного кордону, у порядку, визначеному міжнародними договорами;
- контролю за дотриманням порядку здійснення усіх видів господарської та іншої діяльності на державному кордоні;
- здійснення постійного контролю за провадженням різних робіт, промислової та іншої діяльності на державному кордоні України.
Згідно із пунктом 379 вказаної Інструкції з метою дотримання режиму державного кордону начальник відділу планує службу змін та окремих прикордонних нарядів, службову діяльність дільничних інспекторів прикордонної служби, інших посадових осіб відділу щодо контролю за порядком дотримання фізичними та юридичними особами встановленого законодавством України та міжнародними договорами України порядку судноплавства, користування водними об`єктами для господарських потреб, інших видів водокористування, створення різних гідроспоруд, провадження інших робіт у внутрішніх водах України, користування землею, лісами, тваринним світом, ведення гірничої справи, геологічних розвідок, дослідної, промислової та іншої діяльності на державному кордоні.
Підпунктом 14 пункту 3 розділу ІІ «Завдання, функції, повноваження, права відділу прикордонної служби» Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 квітня 2016 року № 311 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13 травня 2016 року за № 719/28849 (далі Положення № 311) передбачено, що відділ прикордонної служби відповідно до покладених на нього завдань здійснює самостійно або разом із спеціально уповноваженими на те підрозділами органів виконавчої влади і посадовими особами контроль у районах несення служби за збереженням природних ресурсів і підводної культурної та археологічної спадщини, дотриманням правил промислової та іншої діяльності, охороною довкілля.
Приписами підпункту 1 пункту 5 розділу ІІІ «Організація управління і забезпечення діяльності відділу прикордонної служби» Положення № 311 передбачено, що начальник відділу відповідає за охорону визначеної ділянки.
Водночас підпунктами 2, 5 пункту 6 розділу ІІІ «Організація управління і забезпечення діяльності відділу прикордонної служби» Положення № 311 передбачено, що начальник відділу зобов`язаний:
особисто виконувати вимоги чинного законодавства України і вимагати їх виконання від підпорядкованого особового складу;
володіти обстановкою на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби та вчасно реагувати на її зміни, приймати рішення, визначати завдання підлеглим та вимагати їх неухильного виконання, постійно здійснювати управління відділом прикордонної служби та керувати його оперативно-службовою діяльністю.
Відповідно до преамбули Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут), він визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування.
Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Статтею 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.
Статтею 84 Дисциплінарного статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Приписами статті 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
а) зауваження;
б) догана;
в) сувора догана;
г) попередження про неповну службову відповідність;
д) пониження в посаді;
е) пониження військового звання на один ступінь;
є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;
ж) позбавлення військового звання.
Відповідно до п. 27 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 лютого 2005 року № 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2005 року за № 261/10541, якщо провину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, а також особу, якій доручає проект відповідного наказу.
Вид стягнення зазначається начальником (командиром) особисто на висновку службового розслідування.
Оцінюючи правильність вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору при оцінці обраного ОСОБА_1 виду дисциплінарного стягнення, суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції у тому, що законодавством уповноважена особа наділена певними дискреційними повноваженнями щодо визначення виду стягнення в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.
При цьому з урахуванням встановлених у ході судового розгляду обставин, що свідчать про неналежне виконання позивачем покладених на нього обов`язків по організації охорони державного кордону, що потягнуло за собою неодноразове його порушення невстановленими особами із заподіянням значної матеріальної шкоди, а також про його намагання уникнути передбаченої законом відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо правомірності прийняття за результатами службового розслідування оспорюваними наказами Адміністрації ДПС від 15 серпня 2016 року № 400 аг та від 19 серпня 2016 року за № 800-ос рішення про звільнення позивача з військової служби за службовою невідповідністю, що потягнуло за собою прийняття похідного наказу Чопським ПЗ від 26 вересня 2016 року за № 172-ос «По особовому складу».
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі № 807/1324/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді І.М.Обрізко

С.П.Нос

Постанова у повному обсязі складена 26 червня 2018 року.