Справа № 755/9113/18
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/9113/18
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в частині вимог

"22" червня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. вивчивши матеріали адміністративної позовної заяви за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЙП ЕСТЕЙР», Центральної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» про визнання нечинною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,-

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЙП ЕСТЕЙР», Центральної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» про визнання нечинною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України.

20 червня 2018 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Суд, вивчивши матеріали поданої позовної заяви, приходить до наступного.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно п.2 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Так, звертаючись до Дніпровського районного суду м. Києва, позивач просить суд: постанову співробітника УПП в м. Києві ДПП НК № 742238 від 11 червня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення по ч. 5 ст. 122 КУпАП в розмірі 1020 гривень визнати нечинною та скасувати; стягнути з УПП в м. Києві ДПП грошові кошти у розмірі 2 500 гривень на відшкодування моральної шкоди; стягнути з ТОВ «ВЕЙП ЕСТЕЙР» 1500 гривень витрат на послуги евакуатора; стягнути з ДП МВС України «Інформ-Ресурси» 432 гривні витрат за послуги по зберіганню автомобіля.

Таким чином, враховуючи предмет і підстави поданого позову, приходжу до висновку, що заявлені позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЙП ЕСТЕЙР», Центральної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» не відносяться до публічно-правових відносин, у зв'язку з чим не можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства, оскільки є приватноправовими, розгляд яких передбачено за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналізуючи вищевикладені доводи, приходжу до висновку про відмову у відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЙП ЕСТЕЙР», Центральної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» про визнання нечинною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, в частині пред'явлених позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЙП ЕСТЕЙР», Центральної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 19, 170, 248 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЙП ЕСТЕЙР», Центральної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» про визнання нечинною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, в частині пред'явлених позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЙП ЕСТЕЙР», Центральної міжрегіональної філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцят днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: