Справа № 815/3595/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 червня 2018 року

Київ

справа №815/3595/17

касаційне провадження №К/9901/47901/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018 у справі №815/3595/17 за позовом Приватного підприємства «УПТК» до Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна фіскальна служба України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «УПТК» у липні 2017 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 19.04.2017 №39/15-32-12-04-03 «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку ІІІ групи юридичної особи, ПП "УПТК».

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 12.09.2017 позовні вимоги задовольнив.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 08.02.2018 залишив постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 без змін.

Головне управління ДФС в Одеській області звернулося 13.04.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, статтей 72, 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд ухвалою від 26.04.2018 залишив зазначену касаційну скаргу без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

У встановлений ухвалою про залишення касаційної скарги без руху строк скаржником вимоги такої ухвали виконано - надіслано до суду документ про сплату судового збору в установленому порядку та розмірі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №815/3595/17 є вимоги про визнання протиправним та скасування Головного управління ДФС в Одеській області від 19.04.2017 №39/15-32-12-04-03 «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку ІІІ групи юридичної особи, ПП "УПТК».

Правовою підставою для прийняття спірного рішення слугували положення абзацу 3 пункту 299.10 статті 29 Податкового кодексу України, а фактичною - висновки податкового органу щодо наявності у позивача податкового боргу за кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у сумі 510грн., який виник у зв'язку з несплатою грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2016 №00088/1302.

Суди попередніх інстанцій свої висновки про наявність підстав для задоволення позову мотивували тим, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі №815/3594/17, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.04.2016 №00088/1302.

Касаційна скарга відповідача не містить посилань, які б спростовували встановлені попередніми судовими інстанціями преюдиційні обставини.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень також не міститься.

Отже, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 у справі щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 19.04.2017 №39/15-32-12-04-03 «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку ІІІ групи юридичної особи, ПП "УПТК», не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС в Одеській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018 у справі №815/3595/17 за позовом Приватного підприємства «УПТК» до Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна фіскальна служба України про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк