Справа № 820/6642/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 червня 2018 р. № 820/6642/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Соляник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5) про скасування наказів, визнання незаконними дій, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, у якому просить суд:

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області про проведення службового розслідування у вересні-жовтні 2017 року за фактом подій, що мали місце 02.05.2017 року;

- визнати незаконним службове розслідування, проведене у вересні-жовтні 2017 року стосовно ОСОБА_1, а висновок, прийнятий за результатом службового розслідування - скасувати;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 25.10.2017 року № 1121 про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора СРПП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 28.11.2017 року № 702 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1;

- поновити на посаді з моменту звільнення;

- стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 702 о/с від 28.11.2017 року та наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1121 від 25.10.2017 року був звільнений із Національної поліції України на піставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Позивач вважає, що відповідач діяв за межами наданих йому повноважень та у спосіб не передбачений законодавством, а тому зазначені накази, на його думку, підлягають скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вказав, що оскаржувані накази прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством, а тому є законними та обґрунтованими, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18.07.2017 №446 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Підставою для звільнення зі служби став наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.05.2017 №512 "Про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.".

Даний наказ був виданий на підставі висновку службового розслідування за фактом звернення громадянина ОСОБА_3 щодо порушень чинного законодавства, допущених інспектором СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1

Так, відповідно до висновків службового розслідування відповідачем підтверджено факт допущення інспектором СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 службової дисципліни. За порушення службової дисципліни, що виразилась в порушенні вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.09.2016 №1179, а також ч. 1 ст. 123 КУпАП, інспектора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби.

Не погодившись с вказаним наказом, ОСОБА_1 15.06.2017 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказу № 512 від 15.05.2017 року та наказу № 446 о/с від 18.07.2017 року та поновлення на роботі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2017 року по справі № 820/2477/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказу - задоволено; скасовано наказ Головного Управління Національної поліції в Харківській області № 512 від 15.05.2017 про накладення дисциплінарного стягнення на інспектора СРПП Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1; скасовано наказ Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 18.07.2017 № 446 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0082770) з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області; поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області; звернено до негайного виконання постанову суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної служби поліції № 3 Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області. Вказана постанова набула законної сили.

На виконання постанови суду у справі № 820/2477/17 позивача наказом ГУНП в Харківській області № 608о/с від 12.09.2017р. поновлено на посаді.

Наказом ГУ НП в Харківській області № 1121 від 25.10.2017 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національної поліції, за порушення службової дисциплини, що виразилося в порушенні вимог п.10 та п. 19 функціональних обов`язків, п. 10.6 розділу 1 Інструкції із заходів безпеки про поводження зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.201 року № 70, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18, ч.3 ст. 20, п.п.4,5 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.09.2016 року № 1179 та присяги працівника поліції".

Підставою для винесення даного наказу стало проведене у вересні-жовтні 2017 року службове розслідування, яким встановлено, що інспектор СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 02.05.2017р. самовільно з табельною вогнепальною зброєю залишив місце несення служби, не повідомив безпосереднє керівництво про конфлікт, учасниками якого були його цивільна дружина ОСОБА_4, ОСОБА_3 та він сам, при наданні працівникам УПП у м. Харкові пояснень щодо вказаного конфлікту надав відносно себе неправдиві анкетні дані, при спілкуванні з працівниками УПП приховав факт, що він є працівником поліції, не вжив заходів щодо припинення конфлікту, а навпаки, став його учасником, що стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР та оголошення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Юридичною підставою для прийняття спірного рішення про дисциплінарне покарання відповідачем обрано вимоги п.10 та п. 19 функціональних обов`язків, п. 10.6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, п.п. 1,2 ч. 1 ст.18, ч.3 ст.20,п.п. 4,5 ч.1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію", п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.09.2016 № 1179, а фактичною підставою послугували судження відповідача про вчинення працівником поліції порушення службової дисципліни, що виразилось у самовільному залишенні з табельною вогнепальною зброєю місце несення служби, наданні працівникам УПП у м. Харкові пояснень щодо вказаного конфлікту відносно себе неправдивих анкетних даних, приховування факту при спілкуванні з працівниками УПП що він є працівником поліції, не вжиття заходів щодо припинення конфлікту.

28.11.2017 року відповідачем, у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, видано наказ № 702 о/с, яким звільнено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора реагування патрульної поліції № 3 Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області з 28.11.2017 року на підставі наказу ГУ НП в Харківській області від 25.10.2017 року № 1121.

Перевіряючи відповідність закону зокрема, та ч.2 ст.2 КАС України юридичних та фактичних мотивів прийняття спірних наказів, суд відмічає, що правовідносини з проходження публічної служби в органах та підрозділах Національної поліції України унормовані, насамперед, приписами Закону України "Про Національну поліцію", а у неврегульованих цим актом питаннях до згаданих відносин у субсидіарному порядку можуть бути застосовані приписи Закону України "Про державну службу" та Кодексу законів про працю України у тій частині, котра не суперечить самій суті служби в поліції.

Відповідно до пунктів 1,2 ч. 1. ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний:1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Згідно п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Долученими до справи документами підтверджено, що у вересні-жовтні 2017 року проведено службове розслідування, яким встановлено, що 02.05.2017р. інспектор СРПП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 самовільно з табельною вогнепальною зброєю залишив місце несення служби, не повідомив безпосереднє керівництво про конфлікт, учасниками якого були його цивільна дружина ОСОБА_4, ОСОБА_3 та він сам, при наданні працівникам УПП у м.Харкові пояснень щодо вказаного конфлікту надав відносно себе неправдиві анкетні дані, при спілкуванні з працівниками УПП приховав факт, що він є працівником поліції, не вжив заходів щодо припинення конфлікту, а навпаки, став його учасником, що стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР та оголошення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що службові розслідування стосовно наявності в діях ОСОБА_1 при обставинах, які мали місце 02.05.2017 року, дисциплінарного правопорушення було проведено як у травні 2017 року, так і у вересні-жовтні 2017 року.

Обставини службового розслідування проведеного у травні 2017р. та рішення прийняті за його результатами були предметом дослідження при розгляді адміністративної справи № 820/2477/17. Відповідно до постанови у вказаній справі скасовані накази про звільнення позивача та його поновлено на посаді.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (затверджений Законом України від 22.02.2006р. №№ 3460-IV; далі за текстом - Дисциплінарний статут) передбачено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений ст.14 Дисциплінарного статуту, де, крім іншого, указано, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч.9 ст.14).

Отже для дотримання правила юридичної визначеності як невід'ємної складової запровадженого ст.8 Конституції України принципу верховенства права, а також з метою додержання критеріїв законності рішень згідно з ч.3 ст.2 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) та ч.2 ст.2 КАС України (в редакції з 15.12.2017р.) відповідач повинен був у тексті спірного рішення обґрунтувати обраний до застосування вид дисциплінарного стягнення, ступінь тяжкості скоєного дисциплінарного проступку, заподіяну внаслідок проступку шкоду, попередню поведінку працівника, ставлення працівника до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації працівника, а також сам склад та подію ймовірно вчиненого особою дисциплінарного проступку, і наявність у працівника об'єктивної можливості здійснити певні дії або вчинити інакше чи утриматись від вчинення дій тощо.

З матеріалів справи судом встановлено, що за результатами атестування 22.06.2016 року атестаційна комісія ГУНП в Харківській області дійшла висновку, що ОСОБА_1 відданий справі служіння українському народові, займаній посаді відповідає. Згідно послужного списку на час проведення службового розслідування ОСОБА_1 мав одне не зняте дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Однак вказані обставини не враховані відповідачем, у зв'язку з чим рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, на думку суду, набуло нездоланних дефектів змісту.

Оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів відповідності рівня тяжкості скоєного проступку рівню тяжкості обраної міри дисциплінарного покарання при цьому застосував до позивача саме суворе дисциплінарне стягнення.

Відсутність належних та допустимих доказів урахування відповідачем у спірних правовідносинах обов'язкових критеріїв за ст.14 Дисциплінарного статуту (тяжкість проступку, обставини скоєння проступку, спричинена проступком шкода, попередня поведінка особи, визнання особою своєї вини, ставлення особи до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації) на думку суду є ознакою необґрунтованості прийнятого рішення. Що в свою чергу є підставою для скасування спірного рішення та поновлення позивача на посаді.

Щодо позовних вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Правовідносини з приводу проходження публічної служби в органах і підрозділах Національної поліції України унормовані приписами Закону України "Про національну поліцію".

Оскільки Законом України "Про Національну поліцію" питання виплати поліцейському грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не врегульоване суд дійшов висновку про необхідність застосування до цих правовідносин положення частини 2 статті 235 КЗпП України.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає судовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Єдиним нормативним актом, який визначає порядок обчислення середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження, чинність якого поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності є Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З урахуванням абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто що передують дню звільнення працівника з роботи.

28.11.2017 року є останнім днем служби позивача.

Отже, за час вимушеного прогулу, а саме з 29.11.2017 року по 19.06.2018 року (137 робочих днів) з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь позивача належить стягнути середнє грошове забезпечення у загальній сумі 35411,76 = 137 х 258,48 грн. (середньоденна заробітна плата позивача, відповідно до довідки про доходи від 23.02.18р. № 233) з відрахуванням обов'язкових податків, платежів, зборів.

При цьому, суд зазначає, що відповідальність за своєчасне перерахування до відповідних органів утримань та нарахувань на заробітну плату несе роботодавець.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Проведеним судовим розглядом виявлено, що відповідач не довів забезпечення дотримання вимог ч.2 ст.19 Конституції України при реалізації управлінської функції з вирішення кадрового питання.

У зв'язку з цим, факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у публічно-правових відносинах у справі проходження публічної служби слід визнати доведеними, з огляду на що, для повного захисту порушених прав позивача суд вважає за достатнє визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1121 від 25.10.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 702 о/с від 28.11.2017 р. в частині звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1. Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 29.11.2017 р. Зобов'язати Головне Управління Національної поліції в Харківській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 35411,76 грн. ( тридцять п'ять тисяч чотириста одинадцять грн.. 76 коп.) за період з 29.11.2017 року по 19.06.2018 року включно, з відрахуванням обов'язкових податків, платежів та зборів.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5) про скасування наказів, визнання незаконними дій, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1121 від 25.10.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 702 о/с від 28.11.2017 р. в частині звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 29.11.2017 р.

Зобов'язати Головне Управління Національної поліції в Харківській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 35411,76 грн. ( тридцять п'ять тисяч чотириста одинадцять грн.. 76 коп.) за період з 29.11.2017 року по 19.06.2018 року включно, з відрахуванням обов'язкових податків, платежів та зборів.

Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.07.2018р.

Суддя Рубан В.В.