Справа № 332/459/18
Суддя: Безлер Л. В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/459/18
Провадження №: 2-а/332/15/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2018 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Безлер Л.В.
при секретарі Жечевій А.В.
розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону старшого сержанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м.Запоріжжя про скасування постанови,- ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону старшого сержанта поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції м.Запоріжжя про скасування постанови.
У позові зазначено, що 10.02.2018 року інспектором патрульної поліції 1 роти 3 батальйону старшим сержантом поліції ОСОБА_2, було винесено постанову серії БР № 770048 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425,00 гривень. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивач 10.02.2018 року о 15-00 годині за адресою с. Михайлівка вул. Слободчикова, повертаючи не увімкнув сигнал повороту чим порушив ч.2 ст. 122 КУпАП. Позивач наполягає, що він при повороті праворуч увімкнув сигнал повороту та припаркувався, проте працівники поліції зупинили його та інспектор Білоус М.А. повідомив , що він нібито не надав показники повороту у відповідному напрямку та виніс постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП .Позивач вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є протиправними, оскільки постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України щодо її змісту та процедури складання, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.
У судове засідання позивач не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений завчасно. Заперечень та відзиву щодо вимог адміністративного позову суду не надав.
Третя особа до судового засіданні не зявилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
У звязку із неявкою у судове засіданні всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За приписами ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.
Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Так, відповідно до п.9.2 б ПДР, попереджувальними сигналами є, сигнали які подаються світовими показниками повороту або рукою.
Водій повинен подавати сигнали світовими показниками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом чи розворотом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).
Згідност.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача інспектора поліції ОСОБА_2 від 10.02.2018 року про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.
При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).
Однією з таких правових презумцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У зв'язку із застосуванням даного принципу, саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Крім того, відповідно до ст.9,77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В порушення вищевказаних вимог відповідач відзиву на позов не подав та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття ним вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, які передбачені диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, саме в силу його умисних протиправних дій.
Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити, на підставі яких доказів поліцейський прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, винуватість ОСОБА_1 та наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. В постанові про накладання адміністративного стягнення посилання на такі докази також відсутнє.
Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним.
Суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, в даному випадку в порушення вимог ст.19 Конституції України, ст.7,245,252,280 КУпАП, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винуватий позивач в його вчиненні, фактичні обставини справи не встановив, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрав та не оцінив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідних доказів не навів, у зв'язку з чим прийняте ним рішення про накладання адміністративного стягнення є незаконним та необґрунтованим і не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, у зв'язку з чим суд вважає необхідним визнати його протиправним та скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, позов підлягає повному задоволенню.
Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7,9,245, 222, 268, 276, 278, 279, 283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В :
Адміністративний ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону старшого сержанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції м.Запоріжжя про скасування постанови задовольнити.
Постанову інспектора патрульної поліції 1 роти 3 батальйону УПП в м.Запоріжжі ОСОБА_2 серії БР № 770048 від 10.02.2018 року про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.В. Безлер