Справа № 148/944/18
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2018-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/944/18
Провадження №2-а/148/29/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2018 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Вінниця, за участю третьої особи інспектора роти № 2 батальйону УПП у Вінницької області ОСОБА_3, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_2 з позовом до Управління патрульної поліції у м. Вінниця про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.04.2018 постановою інспектора роти № 2 БУПП у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову серії БР № 200496 за ч. 1 ст. 126 КУпАП про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

У вказаній постанові зазначено, що позивач 23.04.2018 в 11:50 год. на автомобільній дорозі М21 Виступовичі Могилів-Подільський, 283 км, керуючи транспортним засобом Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснив розворот в зоні його дії та при перевірці документів не предявив для перевірки посвідчення водія, чим порушив пп. 2.4 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

З наведеними у постанові обставинами позивач не погоджується, оскільки у місці де він здійснив розворот, відсутній знак, яким регламентовано заборону здійснення вказаного маневру. Не зважаючи на це, згодом його автомобіль зупинили працівники патрульної поліції, які повідомили позивачу про те, що він допустив порушення вимог правил дорожнього руху та попросили предявити документи, на що позивач погодився та показав документи, при цьому вимагав у працівників поліції пояснити у чому саме полягає його порушення. Однак, йому повідомили, що не зобовязані йому нічого показувати, після чого запитали чи відмовляється він предявити документи, на що позивач відповів, що не відмовляється і просить ознайомити його з доказами порушення. Згодом до автомобіля підійшов другий поліцейський, який сказав позивачу, що він може їхати і побажав щасливої дороги.

Позивачу не пропонували надати пояснення та від їх надання він не відмовлявся, також йому не вручили копію постанови та не надавали її для підпису, а про притягнення його до адміністративної відповідальності йому стало відомо 22.05.2018 з поштового відправлення.

На думку позивача, постанова серії БР № 200496 від 23.04.2018, є незаконною у звязку з чим, просить суд її скасувати.

Позивач у судове засідання не зявився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності у якій просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надіслав відзив згідно якого у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не виконав вимоги знаку 4.1 «Рух прямо», а також не предявив водійське посвідчення працівникам поліції.

Третя особа у судове засідання не зявився і відомостей про причини нявки суду не повідомив, хоча своєчасно і належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що постановою серії БР № 200496 від 23.04.2018, на позивача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення останнім ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно тексту якої позивач 23.04.2018 о 11:50 год. на автомобільній дорозі М21 Виступовичі Могилів-Подільський, 283 км, керуючи транспортним засобом Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснив розворот у зоні його дії та не предявив для перевірки посвідчення водія, чим порушив пп. 2.4 ПДР України (а.с. 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП, встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне об'єктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою статті 268 КУпАП, визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача; оскаржувати постанову у справі. Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На підставі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП, встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України, встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Надаючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд враховує відеозапис долучений відповідачем до відзиву, однак на зазначеному відеозаписі не зафіксовано час з моменту зупинки транспортного засобу позивача і до моменту закінчення його спілкування з працівниками патрульної поліції, у звязку з чим, він є неповним, а також за його допомогою не встановлено факт відсутності у позивача водійського посвідчення чи відмови у його наданні для перевірки.

Разом з тим, у вказаному відеозаписі зафіксовано факт відмови працівників поліції у наданні ОСОБА_2 даних, які підтверджують вчинення ним правопорушення, також останніми йому повідомлено про те, що зазначені докази будуть надані у суді, що свідчить про порушення вимог ст. 268 КУпАП, якою встановлено право позивача на ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Крім того, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб за допомогою якого здійснювався вказаний відеозапис, що суперечить ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Таким чином, враховуючи викладене суд встановив, що оскаржуваною постановою на ОСОБА_2 накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, разом з тим, оскільки відповідачем не надано достатніх доказів на спростування доводів позивача та підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 8, 9, 14, 72-77, 94, 257 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону УПП у Вінницької області ОСОБА_3 серії БР № 200496 від 23.04.2018, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 провадженням закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1