Справа № 554/921/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 554/921/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Лях О.П.

суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 12.04.2018 року (повний текст складено 17.04.2018 року, м.Полтава, головуючий суддя І інстанції Січиокно Т.О.) по справі № 554/921/18 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Остапенка Олександра Васильовича, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Остапенка Олександра Васильовича (далі - відповідач, Інспектор УПП Остапенко О.В.), третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України (далі - Департамент ПП), в якому просив скасувати постанову серії БР № 654658 від 31.01.2018 року про адміністративне правопорушення, винесену Інспектором УПП Остапенко О.В., згідно якої позивача притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.1-4)

В обґрунтування позовних вимог зазначено про відсутність в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення, оскільки його дії полягали у русі без увімкненого ближнього світла фар, а не у порушенні користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. При цьому відмітив, що за порушення п.9.8 Правил дорожнього руху настає відповідальність за ст.125 КУпАП, санкція якої передбачає попередження. Окрім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення інспектором не проводився, права та обов'язки йому не роз'яснювалися, не враховано надані пояснення.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 12.04.2018 року по справі № 554/921/18 залишено без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 (а.с.42-43)

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в повному обсязі задовольнити адміністративний позов. (а.с.47-51)

В обґрунтування апеляційної скарги вказано про невірне трактування як відповідачем, так і судом обставин справи і, як наслідок, порушення норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішень.

25.06.2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач не скористався правом надати відзив на апеляційну скаргу, про те це не заважає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залищити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до вказаного Закону встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР).

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

При цьому, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем - Інспектором УПП Остапенко О.В. щодо позивача складено постанову серії БР № 654658 від 31.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). (а.с.5)

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом TATRA 815, номерний знак НОМЕР_1, 31 січня 2018 року о 15 год. 25 хв. на 130 км автомобільної дороги Н-12 Полтава-Суми в порушення вимог п.9.8 ПДР під час руху у світлу пору доби поза межами населеного пункту не увімкнув ближнє світло фар за відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів.

Положеннями ч.2 ст.122 КУпАП передбачено, що «… порушення правил … користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, … - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із абз. г) п.9.1 ПДР попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Приписами абз.1 п.9.8 ПДР передбачено умови, за яких з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене в будь-який час року під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби.

В той же час, відповідно до абз.8 п.9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до ч.8 ст.121 КУпАП під транспортними засобами, в тому числі у статті 122, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять диск (а.с.25) із відеозаписом, яким підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Зокрема, із вказаних відеозапису вбачається, що позивач у світлу пору доби поза межами населеного пункту не увімкнув ближнє світло фар за відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів.

Крім того, вказане не заперечується і самим позивачем.

Доводи апеляційної скарги позивача про необхідність застосування в даному випадку положень ст.125 КУпАП, колегія суддів не приймає, оскільки відповідно за приписами ст.125 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121 - 128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, вчинене позивачем правопорушення передбачене саме нормою ч.2 ст.122 КУпАП, а тому підстави для застосування приписів ст.125 КУпАП відсутні.

Положеннями ст.222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями Розділу IV КУпАП передбачено загальні положення та особливості провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч.ч.2 та 4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Положеннями ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. При цьому, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити, серед іншого: опис обставин, установлених під час розгляду справи; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, приписами ст.33 КУпАП встановлено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно із п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.112015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція) поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу, що із матеріалів долученого до матеріалів справи відеозапису (а.с.25) вбачається, що Інспектором УПП Остапенко О.В. дотримано відповідного порядку щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене , колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність порушених прав позивача та необґрунтованість адміністративного позову.

Згідно із ч.ч.1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги позивача - відсутні.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 12.04.2018р. по справі № 554/921/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не пілдягає оскарженню відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко М.І. Старосуд