Справа № 455/647/17
Суддя: Ніточко Л. Й.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/647/17
Провадження № 2-а/455/2/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2018 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

представника ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу №455/647/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_7, про скасування рішення сесії ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області №126 від 06.02.2017 року та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30.05.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області про скасування рішення сесії ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області №126 від 06.02.2017 року, в якому зазначає, що йому наприкінці лютого стало відомо про рішення ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 126 від 06.02.2017 року, відповідно до якого йому було відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Скелівка, вул.Зелена, №55, до завершення судового процесу по даній земельній ділянці.

Вважає, що дане рішення сесії ОСОБА_4 сільської ради було прийнято упереджено та незаконно, оскільки спірною земельною ділянкою він користується на підставі рішення п'ятнадцятої сесії ОСОБА_4 сільської ради від 01.04.1994 року, відповідно до якого йому було передано у приватну власність земельні ділянки площами 0,25 га, 0,35 га та 0,37 га.

Крім цього, відповідно до рішення сесії ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району № 240 від 15.07.2014 року, йому уже було відмовлено у наданні виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Скелівка, вул. Зелена, №55, оскільки, начебто, існував спір між ним та власником суміжної земельної ділянки ОСОБА_7 Дане рішення було оскаржено до Старосамбірського районного суду Львівської області та відповідно до постанови суду від 27.11.2014 року у справі № 455/1453/14-а, яка була залишена Львівським апеляційним адміністративним судом без змін, було скасоване.

У даній постанові суд вказав, що ОСОБА_4 сільська рада не навела жодних доказів та підстав для відмови йому у наданні вказаної земельної ділянки у власність.

У зв'язку з наведеними обставинами він вважає, що при винесенні оспорюваного рішення № 126 від 06.02.2017 року у ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району відсутні будь-які правові підстави для відмови йому у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Скелівка, вул. Зелена, №55.

Просить скасувати рішення ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області №126 від 06.02.2017 року та зобов'язати ОСОБА_4 сільську раду Старосамбірського району Львівської області затвердити йому технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Скелівка, вул. Зелена, №55.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали вимоги позовної заяви в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові (а.с. 2-3).

Представник відповідача - ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області, ОСОБА_5, спочатку в судовому засіданні позовні вимоги визнавав, однак, в подальшому, заперечив, пояснивши, що існує спір між суміжними землекористувачами - ОСОБА_1 та ОСОБА_7 щодо земельної ділянки площею 0,0923 га для ведення особистого селянського господарства, яка є власністю сільської ради. Спору щодо приватизації ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку у них немає, але оскільки справа по землі знаходиться на розгляді у суді, то депутати сільської ради, знаючи це, вирішили відмовити ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність для обслуговування та будівництва будинку та господарських споруд площею 0,25 га до завершення судового процесу по даній земельній ділянці.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив посилаючись на обставини, викладені у запереченні на адміністративний позов (а.с. 81-85). Додатково пояснив, що вже давно існує спір між суміжними землекористувачами - ОСОБА_1 та ОСОБА_7, тому 03.03.2016 року ОСОБА_7 звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області з позовом, зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельної ділянки по вул. Зелена, №55, в селі Скелівка, шляхом звільнення частини земельної ділянки, яка була самовільно захоплена і належить до плану забудови двохквартирного будинку, на межі якої були посаджені фруктові дерева та горіхи. На даний час справа знаходиться в провадженні Старосамбірського районного суду Львівської області в судді Бонецького Л.Й.. Будучи присутнім у судовому засіданні 27.09.2017 року ОСОБА_7 пояснив, що у нього немає претензій до приватизації позивачем земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Зелена, №55 в с. Скелівка, але є претензії щодо земельної ділянки, яку ОСОБА_1 самовільно захопив, користувався, тепер хоче її приватизувати - 0,0923 га для ведення особистого селянського господарства, так як в цій земельній ділянці є частина земельної ділянки, якою він, тобто ОСОБА_7, користується для обслуговування свого житлового будинку. Щоб вирішити цей спір, він звернувся з позовом до суду, справа перебуває у провадженні судді Бонецького Л.Й..

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області, ОСОБА_5 та представника третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_6, оглянувши адміністративну справу № 455/1453/14-а, аналізуючи встановлені обставини, суд приходить до наступного висновку.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з п. 10 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з положеннями ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов'язані з набуттям громадянами прав на землю та розробленням технічної документації для цього, врегульовані Земельним Кодексом України та Законом України «Про землеустрій».

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Стаття 12 ЗК України у п. «б» передбачає, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу.

Одним із способів безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян згідно ч.3 ст.116 ЗК України є одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим кодексом. Для цього, відповідно до порядку, встановленого ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення в тому числі особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі і шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст.158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні суперечки в межах населених пунктів відносно меж земельних ділянок, які знаходяться у власності й користуванні громадян, і дотримання громадянами правил добросусідства. Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст. 198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Спірні питання, які виникають між землекористувачами щодо визначення спільних меж та їх відновлення регулюються ст.ст.106, 107 ЗК України.

Як було встановлено в судовому засіданні рішенням ОСОБА_4 сільської ради народних депутатів Старосамбірського району Львівської області від 01.04.1994 року ОСОБА_1 передано присадибні ділянки площами 0.25 га, 0.35 га та 0.37 га у приватну власність (а.с.5,25).

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (частини 1, 2 статті 55 Закону України «Про землеустрій»).

Механізм встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначений Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376, відповідно до пункту 2.1 якої встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Статтею 30 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Порядок розгляду і затвердження землевпорядної документації передбачено статтею 186 Земельного кодексу України, згідно з пунктом «а» частини 1 якої прогнозні матеріали, техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель і схеми землеустрою після погодження їх у встановленому порядку розглядаються і затверджуються відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

В судовому засіданні встановлено, що підтверджується зібраними та долученими сторонами та третьою особою документів до справи, що:

рішенням девятої сесії шостого демократичного скликання від 27.09.2012 року за №139 «Про встановлення меж земельних ділянок» підтверджено межі земельних ділянок, які були надані Старосамбірською районною архітектурою під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_1 (рішення Старосамбірської райради від 24.04.1981 року) та житлового будинку колгоспу ім. Ватутіна (рішення від 19.11.1987 року), який в подальшому викупив ОСОБА_7 (а.с.95);

актом встановлення та узгодження меж земельної ділянки, яка передається у власність гр. ОСОБА_1, від 19.05.2014 року, згідно якого комісія прийшла до висновку, що згідно ст.107 ЗК України межі земельної ділянки були встановлені за фактичним використанням земельної ділянки і необхідно даний акт затвердити на черговій сесії ОСОБА_4 сільської ради загальною площею 0.33 га, з них - площею 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0.08 га для ведення особистого селянського господарства ( а.с.101);

рішенням №227 ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району від 06.06.2014 року затверджено вищевказаний акт від 19.05.2014 року (а.с.50);

пунктом 2 рішення №239 ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району від 15.07.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні земельної ділянки площею 0.0923 га з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства до моменту вирішення спірного питання між сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (справа №455/1453/14-а, а.с.4);

рішенням № 240 ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району від 15.07.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в с. Скелівка по вул. Зеленій, 55 площею 0.2500 га із земель житлової та громадської забудови ОСОБА_4 сільської ради. Також ОСОБА_1 вказаним рішенням припинено приватизацію земельної ділянки до моменту вирішення спірного питання між сусідом ОСОБА_7 (справа №455/1453/14-а, а.с.5);

постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 листопада 2014 року рішення ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 240 від 15.07.2014 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в с. Скелівка по вул. Зеленій, №55, площею 0.2500 га із земель житлової та громадської забудови ОСОБА_4 сільської ради та припинення ОСОБА_1 приватизації земельної ділянки до моменту вирішення спірного питання між сусідом ОСОБА_7 скасовано, у задоволенні вимоги в скасуванні пункту 2 в рішенні № 239 ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району від 15.07.2014 року відмовлено (а.с.6-8);

ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.11.2014 року в адміністративній справі - залишено без змін (а.с.9-10). Таким чином постанова Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.11.2014 року в адміністративній справі набрала законної сили;

рішенням № 307 ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району від 14.07.2015 року надано дозвіл гр.ОСОБА_7 на розділ земельної ділянки по вул. Зеленій площею 0,0923 га порівно, але не більше земельної ділянки, яка була виділена під будівництво двохповерхового житлового будинку, на межі якого насаджено фруктові дерева та горіхи сусідом гр.. ОСОБА_1 (а.с.96);

рішенням № 325 ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району від 20.10.2015 року надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в с. Скелівка по вул. Зеленій, №55 площею 0.2500 га із земель житлової та громадської забудови ОСОБА_4 сільської ради (а.с.97).

Як було встановлено в судовому засіданні позивач подав до ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області заяву про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, але знову рішенням №126 від 06.02.2017 року йому було відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Скелівка, вул.Зелена, №55, до завершення судового процесу по даній земельній ділянці, що призвело до позбавлення позивача права на вирішення його питання компетентним органом (а.с. 4).

Судом зясовано, що, дійсно, у Старосамбірському районному суді Львівської області у переведенні судді Бонецького Л.Й. (раніше перебувала у судді Лойзик М.В.) перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4 сільська рада Старосамбірського району Львівської області, про зобовязання усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки шляхом звільнення частини земельної ділянки по вул.Зелена в с.Скелівка Старосамбірського району Львівської області, шляхом звільнення частини земельної ділянки, яка була самовільно захоплена ним і виділена під будівництво двохповерхового житлового будинку по вул.Зелена в с.Скелівка на межі якої було посаджено фруктові дерева та горіхи(а.с.104).

На час розгляду даної справи рішення по вищевказаній справі не винесено.

Проте, як зясовано в судовому засіданні, спір між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 існує через земельну ділянку площею 0.0923 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. Жодного спору між сторонами щодо земельної ділянки площею 0,25 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Скелівка, вул.Зелена, №55, Старосамбірського району Львівської області, немає, про що в судових засіданнях 27.09.2017 року та 12.03.2018 року заявили позивач ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_6. Про відсутність такого спору також було встановлено іншими судами, що підтверджується винесеними ними рішеннями, а саме: постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.11.2014 року, згідно якої в мотивувальній частині встановлено, а саме: «З приводу спору щодо земельної ділянки площею 0,0923 га для ведення особистого селянського господарства суд вважає за необхідне відмітити наступне. Як вбачається із матеріалів справи , земельна ділянка площею 0,0923 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_8 у користування не передавалася, орган місцевого самоврядування у відповідності до ст. 118 ЗК України відмовив у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж цієї земельної ділянки, оскільки по проаналізованих вище документах фактично встановлено невідповідність її розташування вимогам законів, генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації, оскільки у випадку оформлення права власності на цю земельну ділянку будуть порушені права ОСОБА_7 на користування своїм нерухомим майном згідно плану забудови та викопіювання з генплану с. Скелівка, оскільки буде мати місце захоплення частини земельної ділянки, яка згідно цих документів призначена для обслуговування в тому числі житлового будинку ОСОБА_7 і позбавить його можливості належним чином користуватися таким»; та ухвалою колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року згідно якої в мотивувальній частині зазначено «ОСОБА_9 заперечив твердження, що між ним та ОСОБА_1 існує спір щодо земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд; він не заперечує проти приватизації сусідом ОСОБА_1М, цієї земельної ділянки».

Ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» передбачено, що місцеве самоврядування в України здійснюється на принципах законності, а в частині 1 статті 43 п.21 цього ж Закону зазначено, що виключно на пленарних засіданнях районних Рад вирішується, відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Відповідно до ч.1 ст.59 вище зазначеного Закону, Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст. 159 Земельного кодексу України встановлено порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За результатами розгляду земельних спорів органи місцевого самоврядування або центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин приймають рішення, які повинні містити порядок їх виконання, тобто заходи, спрямовані на відновлення порушених прав та інтересів.

У свою чергу відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналізуючи надані сторонами в підтвердження та заперечення позовних вимог докази, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, та порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що рішення десятої сесії сьомого скликання ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі» від 06.02.2017 року №126 є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки порушує конституційне право позивача на отримання права власності на землю в рамках процедури, регламентованої земельним законодавством. Більше того, приймаючи вказане рішення, сільська рада навіть не зясувала з приводу якої земельної ділянки на розгляді суду знаходиться спір, між якими сторонами, в резолютивній частині спірного рішення не зазначила до завершення якого саме судового процесу відмовляє позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, що знаходиться в с.Скелівка по вул. Зеленій, №55.

В свою чергу, з огляду на вищенаведені мотиви, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобовязання ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області затвердити позивачу технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для надання у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що знаходяться за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Скелівка, вул. Зелена, будинок №55, оскільки, на думку суду, правильним способом захисту порушеного права, незважаючи на виключну компетенцію відповідача, може бути саме зобовязання органу місцевого самоврядування повторно внести на розгляд чергового пленарного засідання сесії питання про затвердження технічної документації позивача та прийняти відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні " відповідне рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З квитанцій №291 від 23.05.2017 року та №41 від 27.09.2017 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1280.00 гривень (а.с.1, 24).

Оскільки позов задоволено частково, то в силу ч.3 ст. 139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області в користь позивача, половину понесених ним судових витрат у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст.30 Закону України «Про землеустрій», п. «в» ст.12, ст.ст. 80, 81, ч.1 і ч.3 ст.116, ст.ст.118,121,122, п. «г» ч.3 ст.152, 158 Земельного кодексу України, ч.2 ст.2, ст.ст. 5,59, ч.3 ст.158 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» , п.2 ч.1 ст.5, ст.2, ч.ч.1,2 ст. 77, 78, ст.ст. 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення десятої сесії сьомого скликання ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 126 від 06.02.2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі».

В решта позовних вимогах, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 сільської ради Старосамбірського району Львівської області в користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, поштовий індекс 82052, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судові витрати у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.Й.Ніточко