Справа № 815/6748/17
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6748/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року о 11 год. 11 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання - Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 - за паспортом

ОСОБА_2 - за довіреністю

від відповідача: не з'явились

від третьої особи

ПАТ «Одеська кіностудія»: Козак М.О.- за довіреністю

треті особи: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_37), ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_37) до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області (адреса місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15), Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Канатна, 134), Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третіх осіб Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» (адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, Французький бульвар, 33, ), Фонду державного майна України (адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9), ОСОБА_5 (АДРЕСА_1),ОСОБА_6 (АДРЕСА_1),ОСОБА_7 (АДРЕСА_2), ОСОБА_8 (АДРЕСА_3), ОСОБА_9 (АДРЕСА_4), ОСОБА_10 (АДРЕСА_5), ОСОБА_11 (АДРЕСА_6), ОСОБА_12 (АДРЕСА_7), ОСОБА_13 (АДРЕСА_8), ОСОБА_14 (АДРЕСА_9), ОСОБА_15 (АДРЕСА_10), ОСОБА_16 (АДРЕСА_11), ОСОБА_17 (АДРЕСА_12), ОСОБА_18 (АДРЕСА_13), ОСОБА_19 (АДРЕСА_14), ОСОБА_20 (АДРЕСА_15),ОСОБА_21 (АДРЕСА_16), ОСОБА_22 (АДРЕСА_17), ОСОБА_23 (АДРЕСА_18), ОСОБА_24 (АДРЕСА_16), ОСОБА_25 (АДРЕСА_19), ОСОБА_26 (АДРЕСА_20), ОСОБА_27 (АДРЕСА_21), ОСОБА_28 (АДРЕСА_22), ОСОБА_29 (АДРЕСА_23), ОСОБА_30 (АДРЕСА_24), ОСОБА_31 (АДРЕСА_25),ОСОБА_32 (АДРЕСА_26), ОСОБА_33 (АДРЕСА_27), ОСОБА_34 (АДРЕСА_28), ОСОБА_35 (АДРЕСА_29), ОСОБА_36 (АДРЕСА_30), ОСОБА_37 (АДРЕСА_31),ОСОБА_38 (АДРЕСА_32), ОСОБА_39 (АДРЕСА_33) про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 262 від 12.05.2014 року «Про можливість зміни функціонального призначення гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_38, житловий будинок»; скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15494715 від 01.09.2014 року; визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, індексний номер 33473173 від 11 лютого 2015 року, серія та номер: 26248032, виданий 01.09.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 21 грудня 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_37), ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_37) до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області (адреса місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15), Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Канатна, 134), за участю третіх осіб Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» (адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, Французький бульвар, 33, ), Фонду державного майна України (адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9) про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 262 від 12.05.2014 року; скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15494715 від 01.09.2014 року; визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, індексний номер 33473173 від 11 лютого 2015 року, серія та номер: 26248032, виданий 01.09.2014 року; визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22771387 від 10.07.2015 року.

Водночас, позивачі просили поновити строк звернення до суду, оскільки дізнались про оскаржувані рішення тільки з 18 грудня 2017 року.

З огляду на наведені у позові пояснення, суд дійшов висновку, що позивачі довели, що не знали про наявність оскаржуваних рішень та подали позов у строк, встановлений ч. 2 ст.122 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі працювали на ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» та звідки пішли на пенсію і постійно проживали та проживають, мають реєстрацію в гуртожитку: АДРЕСА_37.

Позивачі вважають, що передача цього гуртожитку, як частина цілісного майнового комплексу під назвою готель «Екран» Фондом державного майна України як внесок до статутного фонду ПрАТ «Одеська кіностудія» є незаконною, що підтверджено судовими рішеннями, які набули законної сили.

Ця будівля є гуртожитком і повинна бути передана до комунальної власності м. Одеси, завдяки чому з'явиться можливість у позивачів приватизувати своє житло відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Між тим, незважаючи на те, що судовими рішеннями у справі № 2а-17235/11/2670 було визнано, що цей будинок є гуртожитком та визнано протиправними дії Фонду державного майна України та Міністерства культури і туризму України щодо передачі цієї будівлі до статутного фонду до ЗАТ «Одеська кіностудія», керівництво товариства змінила статус будівлі з гуртожитку на житловий будинок.

Позивачі вважають, що розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 262 від 12.05.2014 року «Про можливість зміни функціонального призначення гуртожитку, розташованого за адресою АДРЕСА_38 під житловий будинок» є протиправним та належить скасуванню, оскільки гуртожиток не передався у комунальну власність м. Одеси.

На думку позивачів, оскаржуване розпорядження є перешкодою для отримання згоди на приватизацію зайнятих ними кімнат в цьому будинку та суперечить висновкам судових рішень у справах № 2а-17235/11/2670, № 522/8089/14 № 522/762/15-ц.

Також позивачі вважають протиправними дії державного реєстратора щодо видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, оскільки державним реєстратором були порушені низка законів при прийнятті оскаржуваних рішень. В даному випадку було можливим видати нове свідоцтво про право власності, у разі здійснення реконструкції будівлі, але такої реконструкції не було здійснено.

В акті приймання-передачі цілісного майнового комплексу зазначено готель, а не гуртожиток, не враховано мораторій на відчуження гуртожитків, які перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств або увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, створених у процесі приватизації, також не враховано преюдиційне значення рішень судів, а саме: на час видання свідоцтва про право власності вже набуло законної сили рішення у справі № 2а-17235/11/2670 та вже розглядалась справа № 522/8089/14.

Ухвалою від 26 грудня 2017 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цій справі та залучено до участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів, а саме: ОСОБА_5 (АДРЕСА_1), ОСОБА_6 (АДРЕСА_1).

Ухвалою, що занесена до протоколу судового засідання від 15.01.2018 року задоволено клопотання ПАТ «Одеська кіностудія» та залучено до участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів, які є мешканцями будинку на час розгляду справи, а саме: ОСОБА_7 (АДРЕСА_2), ОСОБА_8 (АДРЕСА_3), ОСОБА_9 (АДРЕСА_4), ОСОБА_10 (АДРЕСА_5), ОСОБА_11 (АДРЕСА_6), ОСОБА_12 (АДРЕСА_7), ОСОБА_13 (АДРЕСА_8), ОСОБА_14 (АДРЕСА_9), ОСОБА_15 (АДРЕСА_10), ОСОБА_16 (АДРЕСА_11), ОСОБА_17 (АДРЕСА_12), ОСОБА_18 (АДРЕСА_13), ОСОБА_19 (АДРЕСА_14), ОСОБА_20 (АДРЕСА_15),ОСОБА_21 (АДРЕСА_16), ОСОБА_22 (АДРЕСА_17), ОСОБА_23 (АДРЕСА_18), ОСОБА_24 (АДРЕСА_16), ОСОБА_25 (АДРЕСА_19), ОСОБА_26 (АДРЕСА_20), ОСОБА_27 (АДРЕСА_21), ОСОБА_28 (АДРЕСА_22), ОСОБА_29 (АДРЕСА_23), ОСОБА_30 (АДРЕСА_24), ОСОБА_31 (АДРЕСА_25),ОСОБА_32 (АДРЕСА_26), ОСОБА_33 (АДРЕСА_27), ОСОБА_34 (АДРЕСА_28), ОСОБА_35 (АДРЕСА_29), ОСОБА_36 (АДРЕСА_30), ОСОБА_37 (АДРЕСА_31),ОСОБА_38 (АДРЕСА_32), ОСОБА_39 (АДРЕСА_33), якім видані ордери на вселення, починаючи з середини 2013 року (а.с. 66-74, т.1).

Також з огляду на те, що на час розгляду справи Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської області ліквідована, що підтверджено листом головного територіального управління юстиції в Одеській області, управління державної реєстрації (а.с. 75. Т.3) та її функції виконує Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (адміністративно-правове правонаступництво), ухвалою, що занесена д протоколу судового засідання від 13.02.2018 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвалою від 06 березня 2018 року задоволено клопотання представника ПАТ «Одеська кіностудія» та виділені у самостійне провадження вимоги позивачів про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22771387 від 10.07.2015 року на 2 кімнатну квартиру за Вєлєвими.

На виконання ухвали суду від 26.12.2017 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради надано належним чином засвідчену копію розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 262 від 12.05.2014 року «Про можливість зміни функціонального призначення гуртожитку, розташованого за адресою АДРЕСА_38 під житловий будинок» та копії документів, на підставі яких воно було прийнято (а.с. 206-249, т.1, а.с. 1-16, т. 2).

ПАТ «Одеська кіностудія» подала суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог (а.с. 132-138, т.1), згідно з якими позовні вимоги вважало надуманими та необґрунтованими (а.с. 132-138, т. 1).

На виконання ухвали суду від 13.02.2018 року Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради було надано матеріали реєстраційної справи (а.с. 59-130, т. 2).

У встановлений судом строк Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надало відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити в задоволенні позовних вимог, та зазначило, що функції державного реєстратора виконує тільки з 25 квітня 2016 року та жодним чином не порушувала законних прав позивача, спірні правовідносини між управлінням та позивачем не виникало, тому ґрунтовних заперечень з приводу заявлених позовних вимог надати не може (а.с. 24-27, т.2).

Також на адресу суду поступив відзив від Фонду державного майна України (а.с. 214-219, т.2), в якому третя особа пояснила, що Фонд державного майна України ніколи не був органом управління зазначеним майном, а здійснював тільки функції з управління корпоративними права держави ПрАТ «Одеська кіностудія». Також Фонд державного майна України повідомив, що дозволу керівнику ПрАТ «Одеська кіностудія» на видачу ордерів, на зміну цільового призначення будинку та видачі свідоцтва про права власності не видавав, у свою чергу, Фонд державного майна України був згодний на передачу будівлі до комунальної власності м. Одеси, що й підтверджено рішенням загальних зборів ПрАТ «Одеська кіностудія».

Ухвалою, що занесена до протоколу судового засідання від 11.05.2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяви та письмових поясненнях (а.с. 201-206, т.2).

У вступному слові представник позивача зазначив, що державна реєстрація житлового будинку була здійснена за відсутністю рішення Фонду державного майна України про передачу такого у власність ПАТ «Одеська кіностудія», рішення про закріплення майна на праві оперативного управління або господарського відання, відсутній документ про введення об'єкта в експлуатацію після здійснення реконструкції та/або переобладнання гуртожитку в житловий будинок (декларація або сертифікат Держархбудінспекції), відсутні документи на земельну ділянку, на якій розташований будинок, відсутня письмова згода співвласників будинку, тобто мешканців будинку на перевід його у житловий будинок та його реконструкцію.

На відкрите судове засідання представник Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності (а.с.27, т. 2).

Представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на відкрите судове засідання також не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки на електронну пошту відповідача та просив розглядати справу за його відсутністю (а.с. 85, т.3).

Також суд встановив, що відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції України за переліком, в тому числі Одеське міське управління юстиції, до структури якого входила реєстраційна служба, про що внесений запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представник третьої особи ПАТ «Одеська кіностудія» на відкритому судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржувані рішення не порушують жодних прав позивачів, дії відповідачів буди правомірними.

Представник третьої особи Фонду державного майна України на відкритому судовому засіданні повністю підтримав свій відзив.

Інші треті особи на відкрите судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце призначення судового засідання, про що свідчить оголошення про виклик на веб сайті «Судова влада».

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників присутніх учасників справи, дослідивши матеріали реєстраційної справи, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на час розгляду справи проживають за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено наказом ПАТ «Одеська кіностудія» № 52 від 14.10.2014 року (а.с. 46, т. 1).

Згідно з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2015 року у справі № 522/762/15-ц визнано право користування кімнатою 303 за ОСОБА_1 та ОСОБА_4; зобов'язано ПАТ «Одеська кіностудія» усунути перешкоди у користуванні кімнатою; визнано недійсним ордер НОМЕР_1 від 29.04.2014 року, виданий спільним рішенням профкому та адміністрації ПАТ «Одеська кіностудія» ОСОБА_41 на право проживання у кімнаті 303; та визнано ОСОБА_41 таким, що втратив право користування кімнатою (а.с.38-42, т.1).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17.02.2016 року у цій справі було ухвалено нове рішення в частині визнання ОСОБА_41 таким, що втратив право користування кімнатою та відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині; в іншій частині рішення залишено без змін (а.с.43-45, т.1).

До цього часу між родиною ОСОБА_4 та ПАТ «Одеська кіностудія» були судові тяжби щодо виселення цієї родини із гуртожитку та визнання недійсним ордеру на їх вселення (рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року у справі № 2-2780/11, а.с.147-153, т.1).

Суд встановив, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа за позовом, в тому числі, ОСОБА_4 до Фонду державного майна України, Міністерства культури і туризму України за участю третіх осіб ПАТ «Одеська кіностудія», Одеська міська рада про визнання протиправними дії відповідачів щодо передачі будівлі по вул. АДРЕСА_38 до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія»; визнання нечинним акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія»; зобов'язання відповідачів внести зміни до відомості активів шляхом включення вартості будівлі гуртожитку; зобов'язання Фонду державного майна України виключити із статутного фонду будівлю по вул. АДРЕСА_38; зобов'язання відповідачів повернути первинний стан гуртожитку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2012 року у справі № 2а-17235/11/2670 суд дійшов висновку, що будівля є гуртожитком та на час виникнення спірних правовідносин існували законодавчо визначені обмеження щодо включення гуртожитку до статутного фонду та позовні вимоги задоволені частково, а саме: визнані протиправними дії відповідачів щодо передачі будівлі гуртожитку по вул. АДРЕСА_38 до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія» (а.с.27-30, т. 1).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2012 року постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2012 року у справі № 2а-17235/11/2670 змінена тільки в мотивувальній частині (а.с. 31-33, т.1).

Також суд встановив, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 21.04.2016 року, номер провадження 22-ц/785/1571/16, справа № 785/1571/16 задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_42 до Фонду державного майна України, Міністерства культури України, ПАТ «Одеська кіностудія» за участю третьої особи Одеської міської ради та визнані недійсними накази Фонду державного майна України № 3020 від 22.11.2005 року та № 3006 від 27.12.2004 року в частині включення вартості гуртожитку до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія»; виключені з акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія» від 21.11.2005 року та із статутного капіталу ПрАТ «Одеська кіностудія» будівлю по вул. АДРЕСА_38, яка значиться під порядковим номером 37 в якості готелю «Екран», оціночною вартістю 7400065, 05 грн. (а.с. 34-37).

Це рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 06 березня 2018 року (а.с. 87-92, т.3).

Суд встановив, що це судове рішення на час розгляду справи не виконано та ПАТ «Одеська кіностудія» не заперечує щодо передачі будівлі, але вважає, що передача повинна бути належним чином оформлена.

Також суд встановив, що ПАТ «Одеська кіностудія» зверталась до Одеської міської ради з листом вих. № 268 від 27.05.2015 року «Щодо передачі гуртожитку у комунальну власність територіальної громади м. Одеси» (а.с. 159, т. 1) з протоколом загальних зборів ПрАТ «Одеська кіностудія» від 31.05.2015 року (а.с. 160-161, т. 1). Проте, в матеріалах справи відсутні результати розгляду цього клопотання.

Судом досліджений статут ПАТ «Одеська кіностудія» (а.с. 162-166, т. 1).

Також судом досліджені копія розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 262 від 12.05.2014 року «Про можливість зміни функціонального призначення гуртожитку, розташованого за адресою АДРЕСА_38 під житловий будинок» та копії документів, на підставі яких воно було прийнято (а.с. 206-249, т.1) та встановлено, що цим розпорядженням було затверджено технічний висновок про можливість зміни функціонального призначення гуртожитку під житловий будинок.

Розпорядження було прийнято на підставі звернення ПАТ «Одеська кіностудія» (а.с.208. т. 1) та звернення мешканців гуртожитку (а.с. 209-210, т. 1) та висновку про можливість зміни функціонального призначення, розробленого експертом Царичанська Л.В. (а.с. 211-249, т. 1, а.с. 1-16, т. 2).

Суд дослідив реєстраційну справу № 01: АДРЕСА_38 (а.с. 60-130, т.2), з чого вбачається, що на підставі наказу органу Фонду державного майна № 3020 від 22.11.2005 року (а.с. 121, т. 2) та № 3006 від 27.12.2004 року (а.с. 120, т.2), акту приймання - передачі від 21.11.2005 року (а.с. 66-78. Т.2) зареєстроване право власності на цілісний майновий комплекс, тип об'єкта: кіностудія, за ЗАТ «Одеська кіностудія», що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, № 12331210 від 30.10.2006 року (а.с. 64, т.2).

Згідно з акту приймання - передачі від 21.11.2005 року (а.с. 66-78. Т.2), будівля готель «Екран», що є фактично гуртожитком, включена до цілісного майнового комплексу.

Цей цілісний майновий комплекс переданий у статутний фонд ЗАТ «Одеська кіностудія» як частка, Фондом державного майна України, яка складає 50 плюс 1 відсоток від всього статутного фонду, що визнається всіма учасниками справи, досліджувалось у попередніх судових провадженнях та відповідно не потребує додаткового доказування.

Також в реєстраційній справі є договір оренди землі від 18.12.2009 року (а.с. 90-96, т.2), технічний паспорт багатоповерхового житлового будинку (а.с. 97-119, т. 2), оскаржуване позивачами розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 262 від 12.05.2014 року «Про можливість зміни функціонального призначення гуртожитку, розташованого за адресою АДРЕСА_38 під житловий будинок» (а.с. 89, т.2) та розпорядження від 02.07.2014 року № 380 про внесення змін до цього розпорядження (а.с. 122, т.2), які послугували підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.09.2014 року № 15494715 (а.с. 127. Т.2) та видачі оскаржуваного свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Дослідивши письмові докази у справі кожний окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції від 06.08.2014 року, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 в редакції 19.08.2014 року.

Зміст спірних правовідносин, чи правомірні дії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в прийняті оскаржуваного розпорядження та дії державного реєстратора в здійсненні державної реєстрації у зв'язку зі зміною відомостей про об'єкт нерухомості, тісно пов'язані та обумовлені двома аспектами, які слід враховувати: по-перше, цей об'єкт був неправомірно переданий до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія», внаслідок чого судовим рішенням апеляційного суду Одеської області від 21.04.2016 визнані недійсними накази Фонду державного майна України № 3020 від 22.11.2005 року та № 3006 від 27.12.2004 року в частині включення вартості гуртожитку до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія»; виключені з акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія» від 21.11.2005 року та із статутного капіталу ПрАТ «Одеська кіностудія» будівлю по вул. АДРЕСА_38, яка значиться під порядковим номером 37 в якості готелю «Екран», оціночною вартістю 7400065, 05 грн. (а.с. 34-37), але ці події мали місце після спірних правовідносин, і по-друге, в цьому будинку проживає чимало мешканців з 2013 року, яким видані ордери на вселення (а.с. 66-74, т.1).

Тому, слід враховувати, скільки часу пройшло з моменту вчинення дій щодо передачі гуртожитку до статутного фонду ПАТ «Одеська кіностудія», виникнення вже тривалих зв'язків з житлом у осіб, яким були видані ордери на квартири, співвідношення порушених прав позивача та інших мешканців будинку, надмірність тягаря, якій від прийнятого по цій справі рішення будуть нести мешканці будинку та позивачі.

Безумовно, не належать доказуванню ті обставини, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 21.04.2016 у справі № 522/8089/14-ц визнані недійсними накази Фонду державного майна України № 3020 від 22.11.2005 року та № 3006 від 27.12.2004 року в частині включення вартості гуртожитку до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія»; виключені з акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія» від 21.11.2005 року та із статутного капіталу ПрАТ «Одеська кіностудія» будівлю по вул. АДРЕСА_38, яка значиться під порядковим номером 37 в якості готелю «Екран», оціночною вартістю 7400065, 05 грн. (а.с. 34-37, т. 1), тому доводи позивачів, що передача цього гуртожитку, як частина цілісного майнового комплексу під назвою готель «Екран» Фондом державного майна України як внесок до статутного фонду ПрАТ «Одеська кіностудія» є незаконною, що підтверджено судовими рішеннями, які набули законної сили, не спростовується та є підставою, що звільнена від доказування.

Між тим, при розгляді цієї справи слід враховувати і інші обставини, які мають значення для розгляду і вирішення цього спору.

Так, із дослідження реєстраційної справи № 01: АДРЕСА_38 (а.с. 60-130, т.2), суд встановив, що на час вчинення державним реєстратором спірних дій, на підставі наказу органу Фонду державного майна № 3020 від 22.11.2005 року (а.с. 121, т. 2) та № 3006 від 27.12.2004 року (а.с. 120, т.2), акту приймання - передачі від 21.11.2005 року (а.с. 66-78. Т.2) зареєстроване право власності на цілісний майновий комплекс, тип об'єкта: кіностудія, за ЗАТ «Одеська кіностудія», що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, № 12331210 від 30.10.2006 року (а.с. 64, т.2).

Згідно з акту приймання - передачі від 21.11.2005 року (а.с. 66-78. Т.2), будівля готель «Екран», що є фактично гуртожитком, включена до цілісного майнового комплексу.

Цей цілісний майновий комплекс переданий у статутний фонд ЗАТ «Одеська кіностудія» як частка, Фондом державного майна України, яка складає 50 плюс 1 відсоток від всього статутного фонду, тобто контрольний пакет акцій належить державі в особі Фонду державного майна України, що визнається всіма учасниками справи, досліджувалось у попередніх судових провадженнях та відповідно не потребує додаткового доказування.

ПАТ «Одеська кіностудія» подала заяву про державну реєстрацію, додавши до заяви договір оренди землі від 18.12.2009 року (а.с. 90-96, т.2), технічний паспорт багатоповерхового житлового будинку (а.с. 97-119, т. 2), оскаржуване позивачами розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 262 від 12.05.2014 року «Про можливість зміни функціонального призначення гуртожитку, розташованого за адресою АДРЕСА_38 під житловий будинок» (а.с. 89, т.2) та розпорядження від 02.07.2014 року № 380 про внесення змін до цього розпорядження (а.с. 122, т.2), які послугували підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.09.2014 року № 15494715 (а.с. 127. Т.2) та видачі оскаржуваного свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Провівши системний аналіз Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції від 06.08.2014 року, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 в редакції 19.08.2014 року, суд дійшов висновку, що державний реєстратор не допустив порушення закону з огляду а таке.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що

підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема: 7) у разі виділення окремого об'єкта нерухомого майна зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше об'єктів.

В даному випадку, мало місце виділення гуртожитку із цілісного майнового комплексу.

Щодо розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 262 від 12.05.2014 року «Про можливість зміни функціонального призначення гуртожитку, розташованого за адресою АДРЕСА_38 під житловий будинок» (а.с. 89, т.2) слід звернути увагу, що у спірний період саме районним адміністраціям Одеської міської ради були доручені повноваження щодо прийняття участі у розгляді питань про зміну функціонального призначення жилих, господарських та допоміжних приміщень.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані державою повноваження щодо обліку житлового фонду та здійснення контролю за його використанням.

Згідно з ч. 2 ст. 127 Житлового кодексу Української РСР, жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Суду не надані належні та допустимі докази, які б свідчили, що мало місце перебудова будинку, в той час як дослідивши технічний висновок суд встановив, що він стосувався тільки питання можливості використання будинку гуртожитку для постійного житла, що не потребує введення його в експлуатацію.

З огляду на наведені обставини, суд відхиляє доводи позивачів щодо здійснення реконструкції будівлі, якої не було здійснено.

На думку позивачів, оскаржуване розпорядження є перешкодою для отримання згоди на приватизацію зайнятих ними кімнат в цьому будинку та суперечить висновкам судових рішень у справах № 2а-17235/11/2670, № 522/8089/14 № 522/762/15-ц.

Між тим, суд не може погодитись з таким доводом, оскільки, як встановив суд із долученого до справи технічного висновку, він стосується тільки питання можливості використання будинку гуртожитку для постійного житла.

За результатами прийняття рішення про державну реєстрацію та видачі свідоцтва про право власності власник будівлі не змінився.

Тим більш, як підтверджено матеріалами справи вже після видачі оскаржуваного свідоцтва про право власності, ПАТ «Одеська кіностудія» порушувала питання про передачу гуртожитку у комунальну власність м. Одеси, що свідчить про визнання цього будинку гуртожитком та відсутність перешкод у його передачі у комунальну власність м. Одеси.

Також, суд відхиляє доводи позивачів стосовно того, що в акті приймання-передачі цілісного майнового комплексу зазначено готель, а не гуртожиток, не враховано мораторій на відчуження гуртожитків, які перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств або увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, створених у процесі приватизації, оскільки вчиненими діями гуртожиток не був відчужений.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 262 від 12.05.2014 року «Про можливість зміни функціонального призначення гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_38, житловий будинок» є необґрунтованими та не належать задоволенню.

Відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач має обґрунтувати порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Позивачі обґрунтовують свої порушене право тим, що тільки у разі передачі гуртожитку у комунальну власність м. Одеси, вони зможуть реалізувати своє право на приватизацію єдиного житла.

Між тим, на думку суду, оскаржувані рішення не перешкоджають позивачам в реалізації свого права.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на час розгляду справи проживають за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено наказом ПАТ «Одеська кіностудія» № 52 від 14.10.2014 року (а.с. 46, т. 1).

Згідно з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2015 року у справі № 522/762/15-ц визнано право користування кімнатою 303 за ОСОБА_1 та ОСОБА_4; зобов'язано ПАТ «Одеська кіностудія» усунути перешкоди у користуванні кімнатою; визнано недійсним ордер НОМЕР_1 від 29.04.2014 року, виданий спільним рішенням профкому та адміністрації ПАТ «Одеська кіностудія» ОСОБА_41 на право проживання у кімнаті 303; та визнано ОСОБА_41 таким, що втратив право користування кімнатою (а.с.38-42, т.1).

Проте, свідоцтво на право власності на цю квартиру видане органом приватизації ПАТ «Одеська кіностудія» іншим особам - ОСОБА_41, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності за Вєлєвими виділені в самостійне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», в редакції на час розгляду справи, сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

Згідно з ч. 4 цієї статті закону, дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, побудовані або придбані за радянських часів (до 1 грудня 1991 року) приватними або колективними власниками за власні або залучені кошти (крім гуртожитків, що були включені до статутних капіталів організацій, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, у тому числі тих, що у подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб).

Згідно зі п. 14) ст. 1-1 цього закону, проживання у гуртожитку на правових підставах - проживання у гуртожитку (використання жилої площі в гуртожитку в якості житла) відповідно до цього Закону, а саме: б) у гуртожитках колишніх державних і комунальних підприємств та організацій, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі масової приватизації та корпоратизації.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів: 1) всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад; об'єктів права державної та комунальної власності" та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього Закону; 4) гуртожитки, включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі ті, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб, передаються у власність територіальних громад відповідно до Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом;5) рішення про передачу гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, у власність територіальних громад приймає орган, уповноважений управляти державним майном, інший орган, якому передано в користування державне майно, або суд.

За приписами статті 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону.

Відповідно до частин першої, третьої статті 14 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» гуртожитки (як цілісні майнові комплекси), на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність відповідних територіальних громад.

Аналіз вищенаведених норм Закону свідчить про те, що наявність гуртожитку у статутному фонді підприємства не є перешкодою в реалізації права на приватизацію житла у гуртожитку та передачі його у комунальну власність.

У постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 522/8089/14-ц зазначено, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов'язання Міністерство культури України, ФДМ України та ПрАТ «Одеська кіностудія» підписати зміни до акта приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» до статутного фонду ЗАТ «Одеська кіностудія» від 21 листопада 2005 року на умовах поданого позивачем проекту цих змін, згідно з якими виключити з опису майна (відомості активів ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» станом на 30 червня 2005 року), що є додатком та невід'ємною частиною цього акта, яка значиться під порядковим № 37 (інвентарний № 40а) як готель «Екран», оціночною вартістю 7 400 065,05 грн., та зобов'язання Міністерство культури України прийняти до державної власності та передати будівлю гуртожитку до комунальної власності м. Одеси, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що питання про передачу гуртожитку до комунальної власності м. Одеси, стосується владних управлінських функцій Міністерства культури і туризму України, ФДМ України, до сфери управління яких у складі цілісного майнового комплексу ДП «Одеська кіностудія художніх фільмів» було передано спірний гуртожиток.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Одеська кіностудія» зверталась до Одеської міської ради з листом вих. № 268 від 27.05.2015 року «Щодо передачі гуртожитку у комунальну власність територіальної громади м. Одеси» (а.с. 159, т. 1) з протоколом загальних зборів ПрАТ «Одеська кіностудія» від 31.05.2015 року (а.с. 160-161, т. 1). Проте, в матеріалах справи відсутні результати розгляду цього клопотання. Це питання не охоплюється спірними правовідносинами.

Також з матеріалів справи вбачається, що метою звернення до Приморської районної адміністрації було колективне звернення мешканців будинку саме для врегулювання питання щодо приватизації житлової площі у гуртожитку, яке досі не було реалізоване.

Тому, оскаржувані рішення не можуть слугувати перешкодою у реалізації права позивачів на приватизацію житла у гуртожитку.

Спірні правовідносини охоплюються статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на житло).

При тому, спірні правовідносини зачіпають як права позивачів так й права інших мешканців будинку.

Згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв'язків із конкретним місцем (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Прокопович проти Росії» (Prokopovich v. Russia), заява № 58255/00, п. 36, ECHR 2004-XI (витяги) (п. 40 рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Заява № 30856/03) від 02.12.2010 року).

Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 13 травня 2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. the United Kingdom), заява № 19009/04, п. 50) (п. 41 рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Заява № 30856/03) від 02.12.2010 року).

Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (див. рішення від 18 грудня 2008 р. у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47) (п. 42 рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Заява № 30856/03) від 02.12.2010 року).

Зокрема, навіть якщо законне право на зайняття приміщення припинено, особа вправі мати можливість, щоб співрозмірність заходу була визначена незалежним судом у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 9 жовтня 2007 р. у справі «Станкова проти Словаччини» (Stankova v. Slovakia), заява № 7205/02, пункти 60-63; зазначене вище рішення в справі «МакКенн проти Сполученого Королівства», п. 50; рішення від 15 січня 2009 р. у справі «Косіч проти Хорватії» (Cosic v. Croatia), заява № 28261/06, пункти 21-23; та рішення від 22 жовтня 2009 р. у справі «Пауліч проти Хорватії» (Paulic v. Croatia), заява № 3572/06, пункти 42-45).

Відсутність обґрунтування в судовому рішенні підстав застосування законодавства, навіть якщо формальні вимоги було дотримано, може серед інших факторів братися до уваги при вирішенні питання, чи встановлено справедливий баланс заходом, що оскаржується (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) [ВП], заява № 33202/96, п. 110, ECHR 2000-I) (п. 44 рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Заява № 30856/03) від 02.12.2010 року).

Враховуючи загальні принципи тлумачення статті 8 Конвенції, застосовуючи їх у цій справі, суд дійшов висновку, що незважаючи на встановлену судовими рішеннями протиправність передачі гуртожитку у статутний фонд ПАТ «Одеська кіностудія» у 2016 року, в той час, як така передача була у 2005 році, та оскаржувані рішення прийняті у 2014 році, наявність легітимної мети (економічний добробут країни), для вирішення цього спору, запобігаючи формального підходу, має братися до уваги дотримання справедливого балансу між заходом, що оскаржується та наслідками, які настануть.

На думку суду, цей справедливий баланс не буде дотриманий та прийняті заходи будуть створювати надмірний тягар для інших мешканців будинку, в той час, як права позивачів можуть бути захищені іншими заходами.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15494715 від 01.09.2014 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, індексний номер 33473173 від 11 лютого 2015 року, серія та номер: 26248032, виданий 01.09.2014 року є безпідставними та не забезпечують ефективного захисту прав позивача, а тому не належать задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

Ухвалою від 26.12.2017 року задоволено заяву позивачів про відстрочення судових витрат до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, витрати, в тому числі, розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Позивачами не був оплачений судовий збір за час розгляду справи.

Тому, у зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір підлягає стягненню з позивачів, та за відсутності понесених судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_37), ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_37) до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області (адреса місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15), Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Канатна, 134), Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третіх осіб Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» (адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, Французький бульвар, 33, ), Фонду державного майна України (адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9), ОСОБА_5 (АДРЕСА_1),ОСОБА_6 (АДРЕСА_1),ОСОБА_7 (АДРЕСА_2), ОСОБА_8 (АДРЕСА_3), ОСОБА_9 (АДРЕСА_4),ОСОБА_10 (АДРЕСА_5), ОСОБА_11 (АДРЕСА_6), ОСОБА_12 (АДРЕСА_7),ОСОБА_13 (АДРЕСА_8), ОСОБА_14 (АДРЕСА_9), ОСОБА_15 (АДРЕСА_10), ОСОБА_16 (АДРЕСА_11), ОСОБА_17 (АДРЕСА_12), ОСОБА_18 (АДРЕСА_13), ОСОБА_19 (АДРЕСА_14), ОСОБА_20 (м. Одеса, АДРЕСА_38, кв. 30),ОСОБА_21 (АДРЕСА_16), ОСОБА_22 (АДРЕСА_17), ОСОБА_23 (АДРЕСА_18), ОСОБА_24 (АДРЕСА_16), ОСОБА_25 (АДРЕСА_19), ОСОБА_26 (АДРЕСА_20), ОСОБА_27 (АДРЕСА_21), ОСОБА_28 (АДРЕСА_22), ОСОБА_29 (АДРЕСА_23), ОСОБА_30 (АДРЕСА_24), ОСОБА_31 (АДРЕСА_25),ОСОБА_32 (АДРЕСА_26), ОСОБА_33 (АДРЕСА_27), ОСОБА_34 (АДРЕСА_28), ОСОБА_35 (АДРЕСА_29), ОСОБА_36 (АДРЕСА_30), ОСОБА_37 (АДРЕСА_31),ОСОБА_38 (АДРЕСА_32), ОСОБА_39 (АДРЕСА_33) про скасування розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 262 від 12.05.2014 року «Про можливість зміни функціонального призначення гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_38, житловий будинок»; скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Антоненко О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15494715 від 01.09.2014 року; визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, індексний номер 33473173 від 11 лютого 2015 року, серія та номер: 26248032, виданий 01.09.2014 року, - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_37), ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_37) судовий збір у розмірі 1920 (одна тисяча дев'ятсот двадцять гривень) грн. на рахунок: отримувач коштів - УК у м. Одесі/Київський район; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38016923; банк отримувача - ГУ ДКСУ в Одеській області; код банку отримувача (МФО) - 828011; рахунок отримувача - 4005; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - судовий збір, за позовом (ОСОБА_4, ОСОБА_1), Одеський окружний адміністративний суд, .

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення буде виготовлений та підписаний 02 липня 2018 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.