Справа № 724/715/18
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/715/18
Провадження № 2-а/724/26/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2018 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.
при секретарі: Корпан М.В.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВР № 069565 від 02.05.2018 року, -
В С Т А Н О В И В:
15 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти № 4 управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВР № 069565 від 02.05.2018 року.
Просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР №069565 по справі про адміністративне правопорушення від 02.05.2018 року, винесену інспектором роти №4 батальйону УПП в Хмельницькій області л-нт поліції ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень; провадження по адміністративній справі - закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 02.05.2018 року ВР №069565, що була складена інспектором роти №4 батальйону УПП в Хмельницькій області л-нт поліції ОСОБА_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.
Зазначив, що вважає постанову ВР №069565 від 02.05.2018 року, в справі про адміністративне правопорушення від 02.05.2018 року незаконною, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, що підтверджується наступним. Так згідно вказаної постанови слідує, що станом на 02.05.2018 року він керував транспортним засобом з технічною несправністю, а саме з правою розбитою протитуманною фарою та не увімкнув АСС після зупинки на вимогу поліцейського чим порушив ПДР п.9.9.б.
Вказав, що згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. В силу ст.ст. 245,280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Всупереч вимог чинного законодавства інспектор під час розгляду даної справи не ознайомив його з правами та обов'язками не допитав в якості свідка особу яка знаходилась в його автомобілі, а саму постанову в готовому вигляді було винесено в приміщенні поста поліції та вручено йому, тим самим інспектор позбавив його права скористатися правами які гарантуються йому ст.268 КУпАП у повному обсязі.
Крім цього зазначає, що за вимогами ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.
11.06.2018 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від відповідача по справ надійшов відзив на адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВР № 069565 від 02.05.2018 року, в яком відповідач вказує, що 02.05.2018р. під час виконання своїх службових обов'язків, інспектором патрульної поліції, лейтенантом поліції ОСОБА_2 було виявлено, що Позивач (водій) на а/д Н-03 «Житомир-Чернівці» 288 близько 20 год. 25 хв.. керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1, з технічною несправністю, а саме з правою розбитою протитуманною фарою та не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу поліцейського, чим порушив п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зазначає, що 02 травня 2018р. інспекторами патрульної поліції проводилась фіксація на місці вчинення адміністративного правопорушення. Після зупинки транспортного засобу, Інспектор підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки, а саме що в транспортному засобі не працює права протитуманна фара. Крім того, під час спілкування з водієм яким виявився гр. ОСОБА_1 Інспектором було помічено пошкодження лобового скла автомобіля, та повідомлено що це також є порушенням, на що водій попросив обмежитись попередженням. Крім того, із вказаного відеозапису, а також фотознімків «1», «2» чітко видно, що аварійна світлова сигналізація після зупинки на вимогу працівника поліції не була ввімкнена. Враховуючи вищенаведене, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з технічними несправностями, при цьому під час зупинки на вимогу поліцейського водій не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію. Тому, Інспектором було повідомлено що відповідно до ст. 222 КУпАП відбудеться розгляд справи про вчинене адміністративне правопорушення, та роз'яснив вимоги статті 268 КУпАП та статті 63 Конституції України. Вказані обставини зафіксовані на відеозаписі з нагрудного відео реєстратора.
Вказує, що посилання на порушення відповідачем вимог ст. 268 КУпАП є необгрунтованими, оскільки за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівникам органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.
На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВР № 069565 від 02.05.2018 року
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, фактично визнав, що вчинив адміністративне правопорушення, на його автомобілі не працювала противотуманна фара, лобове скло містило тріщину і він не ввімкнув аварійну сигналізацію відповідно до п. 9.9 б ПДР України. Крім того, позивач визнав, що пояснення з приводу адміністративного правопорушення забажав надати після винесення постанови інспектором поліції.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у його відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Судом досліджені матеріали справи, а саме:
- оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення.
Судом встановлено, що постановою серії ВР № 069565 від 02.05.2018 року інспектором УПП в Хмельницькій області, лейтенантом поліції ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн., де зазначено, що він 02.05.2018 року о 20.25 год. керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Н-03 «Житомир-Чернівці» 288 км. З технічною несправністю, а саме з правою розбитою протитуманною фарою та не увімкнув АСС після зупинки на вимогу поліцейського, чим порушив п. 9.9 (б) ПДР України.
Відповідно до п. 9.9 (б) Правил дорожнього руху України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.
Ст. 122 ч. 2 КУпАП передбачено адміністративне стягнення за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Тобто диспозиція ст. 122 ч. 2 КУпАП передбачає порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
В силу ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 ні в судовому засіданні, ні до позовної заяви не надав доказів, які б підтвердили порушення ст.ст. 33, 251, 280 КУпАП поліцейським.
Крім того, відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
З цього приводу в постанові Верховного суду від 31.01.2018 року зазначено, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У наведених положеннях КупАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.
У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
За КУпАП до цього переліку належать, зокрема, вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.
Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015).
Відповідно, висновки позивача про порушення відповідачем вимог ст.ст. 283, 245, 268 КУпАП є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Поліцейський ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови врахував положення ч. 2 ст. 122 КУпАП та п.п. 9.9 (б) Правил дорожнього руху України та керувався положеннями ст.ст. 33 та 284 КУпАП.
Позивач, як під час зупинки поліцейським, так і в судовому засіданні визнав, що порушив п. 9.9 б ПДР України.
Підстав для закриття провадження передбачених ст. 247 КУпАП в судовому засіданні не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи, що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, підстави для застосування п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України відсутні, тобто суд не вправі змінити захід стягнення.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, а саме те, що позивач визнав, що керував транспортним засобом з технічною несправністю, а саме з правою розбитою протитуманною фарою, та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу поліцейського , а диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за вказане порушення ПДР України, суд вважає, що постанову інспектором роти № 4 УПП в Хмельницькій області, лейтенантом поліції ОСОБА_2 слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-
В И Р І Ш И В :
Залишити постанову серії ВР № 069565 від 02.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти № 4 УПП в Хмельницькій області, лейтенантом поліції ОСОБА_2 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВР № 069565 від 02.05.2018 року - без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв