Справа № 607/10834/18
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018 Справа №607/10834/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М. за участю секретаря судового засідання Осів І.В., позивача ОСОБА_1, представника відповідача - Кондрат Л.Р.

розглянувши в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області про та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління патрульної поліції в Тернопільській області, просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №261170 від 04.06.2018 року. Позов мотивовано тим, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за стоянку в невстановленому місці - на тротуарі, однак така стоянка ним здійснена вимушено, у зв'язку із тим, що він не зміг перемістити автомобіль в інше місце через те, що розрядився акумулятор.

У відзиві на позов представник відповідача проти задоволення позову заперечила, пояснила, що на лінію 102 04.06.2018 року о 15 год. 40 хв. надійшло повідомлення про те, що по вул. Лесі Українки,10 автомобіль марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 припаркований з порушенням правил дорожнього руху. Виїздом на місце зупинки поліцейські встановили, що автомобіль Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку на тротуарі у такий спосіб, де для руху пішоходів залишилося менше 2 метри, у в'язку із чим на ОСОБА_1 складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач просить позов задовольнити. Пояснив, що зупинка ним була здійснена вимушено. Він розгрузив із автомобіля сумки, та хотів загнати його на зупинку, однак не зміг завести через те, що розрядилася акумуляторна батарея. У зв'язку із цим він разом із знайомим, щоби не заважати руху транспортним засобам по дорозі, перештовхали автомобіль на тротуар, позивач взяв акумуляторна батарею додому для зарядки. В цей час до нього прийшли працівники поліції. ОСОБА_1 пояснював їм, що зупинка вимушена, у зв'язку із чим пропонував пройти до автомобіля, щоб пересвідчитися у відсутності акумулятора на ньому та додому, щоб вони пересвідчилися, що акумуляторна батарея заряджається, однак працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення. Знак аварійної зупинки він не встановлював, оскільки автомобіль стояв на тротуарі, та не заважав руху транспортним засобам, а також боявся, що його можуть вкрасти.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав викладених у відзиві. Просить суд звернути увагу, що розмістивши транспортний засіб на тротуарі, позивач обмежив рух пішоходів, в тому числі із колясками.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №261170 від 04 червня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 122 КУпАП за те, що 04.06.2018 року о 15 год. 40 хв. керуючи автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку на тротуарі у такий спосіб, де для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, чим порушив пункт 15.10в ПДР.

Позивач в позові стверджує, що ним проведена аварійна зупинка у зв'язку із несправністю транспортного засобу, а саме розрядилася акумуляторна батарея.

Відповідно до пункту 15.9 в Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, зокрема, за порушення правил зупинки.

Разом з тим правила дорожнього руху передбачають і дії водія в разі вимушеної зупинки, на що посилається позивач.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Так, п.15.14 ПДР передбачено, що в разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил, зокрема у відповідності до вимог п. 9.9 ПДР увімкнути аварійну світлову сигналізацію, а у разі, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Як роз'яснив Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № №338/1/17, висновки якого в силу ч.6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, вказівка позивача на зупинку його транспортного засобу за 10 метрів чи ближче 10 метрів від пішохідного переходу є його суб'єктивним баченням відстані зупинки його автомобіля від пішохідного переходу та не підтверджується жодними доказами. Вірними є висновки, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем пункту 15.10а Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо. Також Верховний суд констатував, що посилання на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення особою правопорушення є безпідставним, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведених норм слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі наявності або відсутності підстав, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме вчинення особою правопорушення в стані крайньої необхідності.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не заперечуючи факту зупинки, та пояснює, що зупинився вимушено у зв'язку з поломкою транспортного засобу.

Дослідивши відеозапис, наданий представником відповідача, видно факт розміщення транспортного засобу на тротуарі, однак відсутні схеми та проміри, які б свідчили, що для руху пішоходів залишається менше 2 м. Також на відеозаписі зафіксовано той факт, що позивач повідомляв поліцейських, що він зупинився вимушено, у зв'язку із тим, що розрядився акумулятор, а також пропонував їм пройти в квартиру показати вказаний акумулятор, або в автомобіль, щоби зафіксувати факт відсутності батареї.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що представник відповідача не спростував доводи позивача про факт вимушеної зупинки транспортного засобу, як того вимагає ч.2 ст.77 КАС України, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Щодо доводів представника відповідача про те, що позивачем не розміщено знака аварійної зупинки, порушення п.9.10 Правил дорожнього руху не інкримінується позивачу при притягненні його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а сам факт відсутності дорожнього знака про аварійну зупикну не свідчить про відсутність такої зупинки Крім того такий знак встановлюється тільки у разі вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м..

На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. ст. ст. 2, 5, 6, 9, 90, 242 - 246, 250, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №261170 від 04 червня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 122 КУпАП та провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк