Справа № 815/1064/18
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1064/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Маковейчук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софор» до Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.11.2017 №№ , .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відображені в акті перевірки від 07.11.2017 №106/28-10-49-14/19220618 висновки щодо виявлених порушень, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, містять відомості, факт існування яких не підтверджений належними засобами доказування та допустимими доказами, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені всупереч законодавству, що регулює спірні правовідносини. Так, при оформленні господарських відносин між сторонами правочинів дотримано норми Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», всі умови договорів між сторонами виконані у повному обсязі та сторони не мають претензій одна до одної. Висновки ж перевіряючих ґрунтуються виключно на співставленні даних податкової звітності з базами автоматизованого контролю органів ДФС, які жодним чином не характеризують реальність чи нереальність господарських операцій. Зважаючи на неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді від 10.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.04.2018 о 10:00 год.

У підготовчому засіданні, призначеному на 26.04.2018, оголошено перерву на 08.05.2018 о 10:30 год.

Підготовче засідання, призначене на 08.05.2018, відкладено у зв'язку з неявкою представника позивача на 14.05.2018 на 10:30 год.

У зв'язку з неявкою представників сторін в підготовче засідання 14.05.2018, розгляд справи відкладено на 29.05.2018 о 11:30 год.

23.04.2018 до канцелярії суду надійшов (вх. № 11064/18) відзив на позовну заяву.

29.05.2018 до канцелярії суду надійшла (вх. № 14958/18) відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 29.05.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; наступне підготовче засідання призначено на 05.06.2018 о 10:30 год.

Підготовче засідання, призначено на 05.06.2018, відкладено у зв'язку з неявкою представника позивача на 12.06.2018 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 12.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.06.2018 о 11:30 год.

В судовому засіданні 19.06.2018 оголошено перерву для підготовки до судових дебатів до 25.06.2018 о 10:30 год.

До суду з'явилися представники позивача, які позовні вимоги із викладених вище підстав підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та обґрунтованість і відповідність висновків за результатами перевірки фактичним обставинам.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих Одеським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.09.2017 №№ 290, 291 відповідно до пп20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.09.2017 № 2105, співробітниками Одеського управління Офісу ВПП ДФС проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Софор», , щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість, податку на прибуток та інших обов'язкових платежів по взаємовідносинам з ТОВ «Ферко» () за період квітень-травень 2016 року, ТОВ «Дженералфінанс» () за період липень 2015 року та ТОВ «МаурерДнепр» () за період вересень 2015 року, за результатами якої складено акт від 07.11.2017р. №106/28-10-49-14/19220618.

Перевіркою встановлено порушення пп.14.1.36. п.14 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Софор» завищено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 21667275 грн. в тому числі по періодах: - І квартал 2016 року на 240165 грн., ІІ кварталі 2016 року на 21 548 508 грн., ІІІ кварталі 2016 року на 21 548 508 грн., 2016 рік - 21667275 грн.; п.198.1, п.198,2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2337580 грн., в т.ч. по періодам: липень 2015 року - 23753 грн., вересень 2015 року - 48033 грн., травень 2016 року - 1128556грн., червень 2016 року - 1137238 грн.; завищено суму від'ємного значення податку на додану вартість всього на суму ПДВ 1995872 грн., в т.ч. у червні 2016 року на 1995872 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки Одеським управлінням Офісу ВПП ДФС прийняті податкові повідомлення-рішення від 28.11.2017 № , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 21667275 грн. (звітний період - грудень 2016 р.); № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 2337580 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 584395 грн.

Зі змісту акту від 07.11.2017 №106/28-10-49-14/19220618 вбачається, що у перевіряємому періоді ТОВ «Софор» мало фінансово-господарські взаємовідносини щодо придбання металевої зупинки для міського транспорту та вікон для диспетчерського пункту для цілорічного використання з ТОВ «ДженералФінанс».

Відповідно укладеного між ТОВ «Софор» (Покупець) ТОВ «ДженералФінанс» (Постачальник або Продавець) договору на придбання від 06.06.2017 № 06/ОМ, Постачальник зобов'язується передавати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти й оплатити його у відповідності з умовами справжнього Договору. Вартість, умови та строки поставки, кількість, асортимент та одиниці вимірювання товару обумовлюються Сторонами у Договорі або у специфікаціях до Договору.

Поставка товару здійснюється на умовах DDP (в місце вказане Покупцем) у відповідності з Правилами «Інкотермс» в редакції 2010 р. Датою поставки вважається дата прийомки товару Покупця по накладній. Постачальник зобов'язується здійснити поставку товару в термін до 14 червня 2015 року.

Відповідно Специфікації від 06.07.2017 до договору поставки від 06.07.2015 № 06/ОМ товар: металева зупинка для міського транспорту нового зовнішнього виду «Марсель», розміром 4080мм*1459 мм,Н-2822м у кількості 1 шт. , вартість 132 000,0 грн. у т.ч. ПДВ 22000,0 грн. Вікна для диспетчерського пункту для цілорічного використання, зовнішнього вигляду «Марсель», розмір 4000 мм*3000 мм, Н-3350 мм. у кількості 2 шт., загальна вартість 10 520,0 грн. у т.ч. ПДВ 1753,33 грн.

Сплата за товар здійснюється на умовах 100 % передплати на протязі 5-ти банківських днів з моменту підписання договору.

У Специфікації від 06.07.2017 до договору поставки від 06.07.2015 № 06/ОМ, не вказано місце поставки товару.

На виконання вищевказаного договору ТОВ «ДженералФінанс» виписано на адресу ТОВ «Софор» наступні податкові накладні № 5 від 14.07.15, номенклатура товару - металева зупинка для міського транспорту у кількості 1 од вартістю 132000 грн. (в т.ч. ПДВ 22000 грн.), № 5 від 14.07.15, номенклатура товару - вікна для диспетчерського пункту для цілорічного використання у кількості 2 од., вартістю 10520 грн. (в т.ч. ПДВ 1753,33 грн.); видаткову накладну б/н від 14.07.2015.

Вищезазначені податкові накладні ТОВ «Софор» включено в реєстр отриманих накладних та до складу податкового кредиту (включено до рядка 10.1 Декларації з податку на додану вартість «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою ), у загальній сумі ПДВ 23753 грн., а саме за липень 2015 року у розмірі ПДВ 23753 грн.

ТОВ «Софор» до перевірки не надано товарно-транспортні накладні (Форма №1-ТН), які підтверджують факт переміщення товару за видатковою накладною від 14.07.2015 б/н.

Крім того, до перевірки не надано документи, що підтверджують якість продукції (посвідчення, сертифікати тощо) на отриманий за договором з ТОВ «ДженералФінанс» (код за ) товар (металева зупинка для міського транспорту, вікна для диспетчерського пункту для цілорічного використання).

Згідно договору відступлення права вимоги (цесії) від 07.07.2015 №07/ЦФ, право вимоги сплати грошових коштів у розмірі 142520,0 грн. перейшло до нового кредитора ТОВ «Торговий Дім Бетонекс-Буд» (), і таким чином сплата по договору з ТОВ «ДженералФінанс» за липень 2015 року здійснювалася в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Торговий Дім Бетонекс-Буд» () у розмірі 142 520,0 грн.

Згідно обігово-сальдових відомостей ТОВ «Софор» на початок та кінець перевіряємого періоду заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «ДженералФінанс» відсутня.

У бухгалтерському обліку операції з отримання товару (металева зупинка для міського транспорту, вікна для диспетчерського пункту для цілорічного використання) відображено наступними проводками: Дт 281 «Товари на складі» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Дт 631«Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Внаслідок проведеного аналізу відповідно до інформаційної комп'ютерної автоматизованої системи Державної фіскальної служби України ІС «Податковий блок» та Єдиного державного реєстру податкових накладних перевіркою встановлено, що: ТОВ «ДженералФінанс» (код за ) знаходиться на обліку у ДПI у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, стан платника -0.Платник податків за основним місцем обліку, відомості про держреєстрацію від 28.04.2015 № 0057881, статутний фонд: 458,1 тис. грн., основний вид діяльності - 46.90-неспеціалізована оптова торгівля, юридична адреса: вул. Велика Василевська, буд.139, кв.478, Печерський район, м. Київ, 03150, штатна чисельність 3 особи, середня заробітна плата за липень 2015 року 2 153,33 грн. Керівник та головний бухгалтер в одній особі - ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_3). Крім цього, ОСОБА_1 є засновником, директором та головним бухгалтером ще 7 діючих СГД по різним регіонам України.

Штатна чисельність відповідно до звітності про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску» додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі звіти ЄСВ) у липні 2015 року складала 3 особи. Працювало у штаті згідно Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 3 квартал 2015 року - 5 осіб, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб.

Крім того, відповідно до даних АІС «Податковий блок», Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що у липні 2015 року між ТОВ «ДженералФінанс» декларувало взаємовідносини (податкові зобов'язання) ще з рядом контрагентів-покупців.

Таким чином, ТОВ «ДженералФінанс» має незначну кількість штату працюючих осіб, а саме у липні 2015 року працювало 3 особи, з яких 2 працівника приймають активну участь в діяльності інших суб'єктів господарювання на посаді керівника та головного бухгалтера.

Враховуючи те, що операції з виробництва та подальшої реалізації потребують значного обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу з необхідною наявністю спеціальних знань (фаху) працівників, високого рівня їх оплати праці, наявні трудові ресурси ТОВ «ДженералФінанс» є неадекватними видам та обсягам фінансово-господарської діяльності підприємства.

ТОВ «ДженералФінанс» зареєстровано 28.04.2015, подавало декларації з податку на додану вартість з липня по грудень 2015 року, податкову декларацію з податку на прибуток ТОВ «ДженералФінанс» та Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва (Баланс) за 2015 та 2016 рік не подано,тобто не можливо встановити наявність основних засобів ТОВ «Дженерал Фінанс». У 2016 році відсутня будь-яка подана звітність ТОВ «Дженерал Фінанс».

В ході дослідження ланцюга формування податкового кредиту ТОВ «ДженералФінанс» за липень за 2015 року встановлено, що підприємство не придбавало металеву зупинку для міського транспорту нового зовнішнього виду «Марсель» та вікна для диспетчерського пункту для цілорічного використання, зовнішнього вигляду «Марсель».

Крім того, аналізом ЄРПН встановлено придбання різноманітної номенклатури товарів, а саме: вапно будівельне, дошки обрізні з хв. порід, оліфа комбінована, послуга автотранспорту, колорант, сніжинка фарба, емаль, профіль, шлунки кур.бр.охол., М/В "Моршинська", М/В "Боржомі".

Враховуючи те, що виробництво реалізованого товару потребує наявності значної кількості кваліфікованого персоналу, основних засобів та інших матеріальних ресурсів, кількість працівників у липні 2015 року - 3 особи, відсутні працівники, які працюють за цивільно-правовими договорами, відсутні основні засоби свідчить, що наявні трудові та виробничі ресурси ТОВ «ДженералФінанс» не дають змоги здійснювати господарську діяльність в задекларованих обсягах.

Враховуючи зазначене, наявність у ТОВ «ДженералФінанс» зазначеного товару не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання (придбання) від інших суб'єктів господарювання чи власного виробництва у досліджуваному та попередніх звітних періодах.

Відсутність у постачальника законних джерел походження ідентифікованого товару (активу) свідчить про недійсність формування відповідного активу та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій із його подальшого постачання по всьому ланцюгу проходження товару до кінцевого споживача.

Крім того, від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві отримано податкову інформацію від 19.02.2016 №2361/7щодо ТОВ "ДЖЕНЕРАЛ ФІНАНС" (податковий номер 39770785) за звітний період декларування ПДВ липень 2015 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями.

Відповідно податкової інформації, «встановлено маніпулювання податковою звітністю в липні 2015 року, що дало можливість ТОВ «ДЖЕНЕРЛ ФІНАНС» (п.н. 39770785) ухилитись від сплати ПДВ за період, який перевірявся. Господарська діяльність ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ ФІНАНС» () має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутній рух активів, зобов'язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій: відсутній кваліфікований персонал;

незначний штат працюючих осіб при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, в тому числі зі спеціальною освітою; відсутні основні фонди (за умови, що вони необхідні для здійснення операцій), у тому числі: неможливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару та надання послуг у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; відсутність реального ланцюга постачання реалізованих товарно-матеріальних цінностей.».

На підставі вищевикладеного, перевіркою встановлено: неможливість встановлення фактичних перевізників товару, через відсутність наданих до перевірки товарно-транспортних накладних; неможливість встановлення фактичних виробників товару, через ненадання до перевірки оригіналів та/або завірених копій документів, що підтверджує якість Товару (сертифікатів і дозволів, посвідчень встановленого зразка щодо відповідності товару), а також відсутність у постачальника законних джерел походження ідентифікованого товару (активу) та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій із його подальшого постачання;

За відсутності факту підтвердження придбання товару сума 48033 грн. не може буди включена до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість та до складу витрат навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Враховуючи вищевикладене, а також недостатність та дефектність наданих паперових носіїв, вони не можуть бути визнані в якості первинних документів, що підтверджують реальність настання правових наслідків по господарських операціях в рамках взаємовідносин ТОВ «Софор» з ТОВ «ДженералФінанс».

Крім того, перевіркою встановлено, що ТОВ «Софор» (код за ) у квітні-травні 2016 року мало фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Ферко» () щодо придбання пшениці 5,6 класу українського походження, врожаю 2015 року.

Зокрема, відповідно укладеного між «Софор» (Покупець) та ТОВ «Ферко» () (Постачальник) договору від 05.04.2016 №05/04/16/П Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти й оплатити Товар на умовах, що передбачені даним договором. Кількість, асортимент, ціна Товару, терміни передачі й оплати Товару, місце постачання Товару визначаються Додатками до даного Договору. Якість Товару повинна відповідати встановленим нормам і стандартам, що діють на території України щодо Товару який поставляється

Відповідно до Додатку від 05.04.2016 №1 до Договору поставки № 05/04/16/П від 05.04.2016, під товаром розуміється пшениця 5,6 класу, українського походження, врожаю 2015 року, насипом. Кількість 2 000,0 т.+/- 10 %. Ціна за 1 тону складає 4600,0 грн. у т.ч. ПДВ 766,67 грн. Загальна вартість складає 9200000,0 грн., у т.ч. ПДВ 1533333,33 грн. Якість товару повинна відповідати ДСТУ 3768:2010. Постачальник зобов'язаний здійснити поставку Товару не пізніше 15.04.2016. Пункт поставки: CPT- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл. Покупець здійснює оплату за Товар не пізніше 30.04.2016.

До перевірки надано акт прийому-передачі товару від 06.04.2016 до Додатка №1 від 05.04.2016, відповідно якого ТОВ «Ферко» передав, а ТОВ «Софор» прийняв у власність товар - пшеницю м'яку 6 класу, врожаю 2015 року, насипом у кількості 2200,0 т за ціною 3833,33 грн. без ПДВ на загальну суму 10120000 грн., у т.ч. ПДВ 1686666,67 грн. Місце передачі Товару: CPT- Одеський морський торгівельний порт/ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл».

Відповідно Додатку від 05.04.2016 №2 до Договору поставки № 05/04/16/П від 05.04.2016р.,під товаром розуміється пшениця 5,6 класу, українського походження, врожаю 2015 року насипом. Кількість 3 000,0 т.+/- 10 %. Ціна за 1 тону складає 5150,0 грн. у т.ч. ПДВ 858,33 грн. Загальна вартість складає 15 450 000,0 грн. +/-10% у т.ч. 2575000 грн. Якість товару повинна відповідати ДСТУ 3768:2010. Постачальник зобов'язаний здійснити поставку Товару не пізніше 15.05.2016, Пункт поставки: EXW- Херсонський морський торгівельний порт/зерновий склад ТОВ «Вторметекспорт». Покупець здійснює оплату за Товар не пізніше 31.05.2016.

До перевірки надано акт прийому-передачі товару від 06.05.2016 до Додатка №2 від 05.04.2016р., відповідно якого ТОВ «Ферко» передав, а ТОВ «Софор» прийняв у власність товар - пшениця та/або (м'яка) та/або 5,6 класу, врожаю 2015 року насипом у кількості 3000,00 т за ціною 4291,66666 грн. без ПДВ на загальну суму 15 450 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 2 575 000,00 грн. Місце передачі Товару :EXW - Херсонськийморський торгівельний порт/зерновий склад ТОВ «Вторметекспорт».

На виконання умов договору ТОВ «Ферко» виписано на адресу ТОВ «Софор» наступні податкові накладні № 16 від 06.04.2016, номенклатура товару - Пшениця 5,6 класу, українського походження, врожаю 2015 року, кількість 2000 т, на суму 9200000 грн., в т.ч. ПДВ 1533333,33 грн.; № 36 від 13.04.2016, номенклатура товару - Пшениця м'яка 6 класу, врожаю 2015 р., кількість - 200 т, на суму 153333,33 грн., на суму 766666 грн. в т.ч. ПДВ 153333,33 грн.; № 14 від 06.05.2016, номенклатура товару - Пшениця 5,6 класу, українського походження, врожаю 2015 року, в кількості 3000 т, на суму 1545012 грн., в т.ч. ПДВ 2575002 грн.; видаткові накладні від 05.04.16 № 58 (Пшениця 5,6 класу, українського походження, врожаю 2015р.; 2000 т); на суму 10119999,67 грн. (ПДВ 1 686 666,67 грн.;)) від 06.05.2016 № 95 (Пшениця 5,6 класу, українського походження, врожаю 2015 р.; 3000 т; на суму 15 450 012 грн. (ПДВ 2575002 грн.)), а всього на суму 25570011,67 грн. (ПДВ 4261668,67 грн.).

Вищезазначені податкові накладні включеноТОВ «Софор» в реєстр отриманих накладних та до складу податкового кредиту (включено до рядка 10.1 Декларації з податку на додану вартість «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою)всього у розмірі 4261666,68 грн., в тому числі: у травні 2016 року - 2728333,34 грн.; у червні 2016 року - 1533333,34 грн.

Розрахунки за отриманий товар проводилися в безготівковій формі шляхом перерахування коштів з розрахункового рахунку ТОВ «Софор» на розрахунковий рахунок ТОВ «Ферко» згідно платіжних доручень від 29.04.16 №2054 на загальну суму 10120000 грн. та від 30.05.16 №2152 на загальну суму 15450000 грн.

Згідно наданої до перевірки ТОВ «Одеський коровай» картки рахунку 631 по контрагенту ТОВ «Ферко», на початок перевіряємого періоду заборгованість відсутня. Загальний обсяг поставки складає 25570 тис.грн., в т.ч. ПДВ 4261,7 тис.грн., розрахунки проведені грошовими коштами на суму 25570 тис.грн. На кінець перевіряємого періоду заборгованість відсутня.

У бухгалтерському обліку операції з отримання товару (пшениця 5,6 класу, українського походження, врожаю 2015 р.) відображено наступними проводками: Дт 281 «Товари на складі» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 21308333,33 грн.; Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 4261666,67 грн.; Дт 631«Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» 25570000 грн.

Внаслідок проведеного аналізу відповідно до інформаційної комп'ютерної автоматизованої системи Державної фіскальної служби України ІС «Податковий блок» та Єдиного державного реєстру податкових накладних перевіркою встановлено, що:

ТОВ «Ферко» (код за ) знаходиться на обліку в Офісі великих платників податків ДФС, стан платника - 0. Платник податків за основним місцем обліку, відомості про держреєстрацію від 31.08.2001 № 7010853, статутний фонд: 11,8 тис. грн., основний вид діяльності - відновлення відсортованих відходів, юридична адреса: вул. Отамана Головатого, буд.67/69, м.Одеса, 65003, вартість основних засобів на 30.06.2016 - 7895 тис.грн., штатна чисельність працівників у квітні 2016 року 139 осіб та у травні 2016 року 141 особа , середня заробітна плата за квітень 2016 року - 1771,43 грн. та за травень 2016 р. - 2 029,64 грн.

Керівник ТОВ «Ферко» - ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_4), є засновником, директором та головним бухгалтером ще 5 діючих СГД по різним регіонам України; головний бухгалтер - Перелі Наталя Іванівна(і.п.н. НОМЕР_5).

В ході проведення перевірки проведено аналіз та досліджено фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ «Софор» (код за ) та ТОВ «Ферко» (код за ) між зазначеними контрагентами та встановлено: штатна чисельність відповідно до звітності про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску» додатку4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі звіти ЄСВ) у квітні 2016 року складала 139 осіб, у травні 2016 року 141 особа. Працювало у штаті згідно Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2 квартал 2016 року - 180 осіб, працювало за цивільно-правовими договорами - 1 особа.

Крім того, відповідно до даних АІС «Податковий блок», Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що у періоді декларування взаємовідносин між ТОВ «Ферко» та ТОВ «Софор» (квітень та травень 2016 року), ТОВ «Ферко» (код за ) декларувало взаємовідносини (податкові зобов'язання) ще з рядом контрагентів-покупців.

ТОВ «Софор» до перевірки не надано товарно-транспортні накладні (Форма №1-ТН) або будь-які інші товаросупровідні документи, які підтверджують факт переміщення товару.

Станом на кінець перевірки не надано документи, що підтверджують якість,відповідність та походження товару, отриманого за договором з ТОВ «Ферко» (посвідчення, сертифікати тощо).

Крім того, від Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби отримано податкову інформацію від 25.08.2016 №1992/7/28-10-42-04-11 щодо ТОВ «Ферко» () за звітні періоди декларування ПДВ січень - квітень 2016 року як вигодонабувач з питань проведення фінансово - господарських операцій за січень 2016 року на суму ПДВ 4130937 грн., за лютий 2016 року 40327355 грн., за березень 2016 року 66012383 грн., за квітень 2016 року 103420205 грн.

Відповідно податкової інформації, «за результатом аналізу ЄРПН за період січень - квітень 2016 року встановлено, що ТОВ «Ферко» придбавало та реалізовувало товар, а саме пшеницю різних класів, кукурудзу, сою, ін. с/г продукцію, а також надавало послуги з оренди техніки та складів.

Але враховуючи те, що ТОВ «Ферко» за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17 літ 1а, корп. № 2, кв.101 не знаходиться та на підприємстві відсутні дані про наявність трудових ресурсів та активи необхідні для здійснення такої діяльності, підприємство ТОВ «Ферко» фактично не могло здійснювати господарську діяльність, а здійснювало маніпулювання податковою звітністю з метою надання податкової вигоди третім особам.

Так, у зв'язку з відсутністю підтвердження первинними бухгалтерськими документами бухгалтерський облік отриманого товару не встановлено законного джерела реального походження товару та неможливістю його руху за документально оформленим ланцюгом поставки (продажу) ідентифікованого за найменуванням (характеристиками) товару а саме: пшениця різних класів, кукурудза та ін. та не підтверджується транспортування реалізованих товарів відповідно до зареєстрованих податкових накладних.

У системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту рахується розбіжність між податковим кредитом ТОВ «Софор» та податковими зобов'язаннями ТОВ «Ферко» у травні 2016 року на суму 2575 тис.грн. Розбіжність виникла за рахунок прийняття декларації з ПДВ ТОВ «Ферко» до відома.

ТОВ «Софор» надано лист ТОВ «Ферко», прийнятий Офісом ВПП ДФС 01.07.2016 (вих. № 86 від 30.06.2016) щодо неможливості передачі електронної звітності та її надання в паперовому вигляді.

За відсутності факту підтвердження придбання товару сума 4261667 грн. не може буди включена до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість та до складу витрат навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відсутність факту підтвердження вчиненої господарської операції за змістом п.44.1 ст.44 Податкового Кодексу не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Перевіркою взаємовідносин ТОВ «Софор» (код за ) та ТОВ «Ферко» (код за ) встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.185.1 ст. 185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст.198, п.200.1 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту з ПДВ всього у розмірі 4261667 грн., в тому числі: у травні 2016 року - 2728334 грн.; у червні 2016 року - 1533333 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що ТОВ «Софор» у вересні 2015 року здійснював фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «МаурерДнепр» (код за ) щодо придбання деформаційних швів MAURER D 80.

Відповідно до укладеного між ТОВ «Софор» (Покупець) та ТОВ «МаурерДнепр» (Постачальник) договору від 28.09.2015 № 28-09/15 Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених в Договорі деформаційні шві MAURERD 80, іменовані в подальшому продукція, сотрамент, кількість та ціна яких вказана в Специфікаціях, які оформлюються у вигляді Додатків до Договору.

До перевірки надано Додаток від 28.09.2015 №1 до Договору поставки від 28.09.2015 №28-09/15, відповідно якого Постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити наступну продукцію: деформаційний шов MAURERD80 у кількості 32,022 м.п., ціна за одиницю 7 500,0 грн., загальна вартість 288 198,0 грн. у т.ч. ПДВ 48 033,0 грн.

Продукція постачається для об'єкта «Ремонт автомобільного шляху обхід м. Рені км 0+000- км 5 +600. Шляхопровід на пікеті 48+00». Постачальник відвантажує продукцію покупцю на умовах поставки FCA м. Дніпропетровськ, згідно Правил «Інкотермс-2010». Термін поставки партії на протязі 30 календарних днів з моменту отримання передплати на поточний рахунок постачальника. Розрахунок за даним договором здійснюється в національній валюті України (гривня) в безготівковій формі на поточний рахунок постачальника. Оплата продукції здійснюється покупцем на умовах 100 % Передплати. Датою оплати усієї партії є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в повному обсязі.

На виконання вищевказаного Договору ТОВ «Маурер Днепр» виписано податкову накладну № 4 від 28.09.2015, номенклатура - Деформаційний шов MAURERD 8, кількість - 16,011 (х2), на суму 288198 грн. (ПДВ - 48033 грн.); видаткову накладну від 20.11.15 № РН-2011/1.

Вищезазначені податкові накладні ТОВ «Софор» включено в реєстр отриманих накладних та до складу податкового кредиту (включено до рядка 10.1 Декларації з податку на додану вартість «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою ) у розмірі 48 033 грн. за вересень 2015 року.

До перевірки надано товарно-транспортну накладу від 20.11.2015 №2011/1 щодо відправлення деформаційних швів, в якій відсутній підпис та ПІБ водія, який прийняв вантаж для перевезення, відсутня довіреність на приймання вантажу.

Розрахунки за отриманий товар проводилися в безготівковій формі шляхом перерахування коштів з розрахункового рахунку ТОВ «Софор» на розрахунковий рахунок ТОВ «Маурер Днепр» згідно платіжного доручення від 28.09.15 №1106 на загальну суму 288 198,0 грн.

Згідно обігово-сальдових відомостей ТОВ «Софор», на початок та кінець перевіряємого періоду заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «Дженерал Фінанс» відсутня. У бухгалтерському обліку операції з отримання товару (Деформаційний шов MAURER D 80) відображено наступними проводками: Дт 281 «Товари на складі» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 240 165 грн.; Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 48 033 грн.; Дт 631«Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» на суму 288 198 грн.

Внаслідок проведеного аналізу відповідно до інформаційної комп'ютерної автоматизованої системи Державної фіскальної служби України ІС «Податковий блок» та Єдиного державного реєстру податкових накладних перевіркою встановлено, що: ТОВ «МаурерДнепр» (код за ) знаходиться на обліку в ДПІ у Соборному районі м. Дніпра, стан платника - 0. Платник податків за основним місцем обліку, відомості про держреєстрацію від 15.06.2011 № 0052616, статутний фонд: 1 000 тис. грн., основний вид діяльності - 46.90-неспеціалізована оптова торівля, юридична адреса: вул. Набережна В.І.Леніна, буд. 37, офіс 131, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, вартість основних засобів на 31.12.2015р. 4 100 тис.грн., штатна чисельність у вересні 2015 року 4 особи, середня заробітна плата за вересень 2015 року 2680 грн., керівник та головний бухгалтер в одній особі ОСОБА_5 (і.п.н. НОМЕР_6), є засновником/ директором/ головним бухгалтером ще 6 діючих СГД по різним регіонам України.

Крім того, відповідно до даних АІС «Податковий блок», Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що у періоді декларування взаємовідносин між ТОВ «МаурерДнепр» та ТОВ «Софор» (вересень 2015 року), ТОВ «МаурерДнепр» декларувало взаємовідносини (податкові зобов'язання) ще з рядом контрагентів-покупців.

Таким чином, ТОВ «Маурер Днепр» (код за ) має незначну кількість штату працюючих осіб (4 особи у вересні 2015 року), з яких 3 працівника приймає активну участь в діяльності інших суб'єктів господарювання на посаді керівника та головного бухгалтера.

В ході проведення перевірки проведено аналіз та досліджено відповідність фактичної наявності трудових ресурсів у ТОВ «МаурерДнепр» (код за ) та встановлено наступне.

Штатна чисельність відповідно до звітності про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску» додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі звіти ЄСВ) у вересні 2015 року складала 4 особи.

В ході дослідження ланцюга формування податкового кредиту ТОВ «МаурерДнепр» (код за ) за серпень 2015 року встановлено, що постачальником підприємства є приватне підприємство «Металомонтаж» (), дата державної реєстрації 22.04.1997, знаходиться на обліку в Лівобережній ОДПI м. Дніпра ГУ ДФС У Дніпропетровській області, стан платника 0 Платник податків за основним місцем обліку, керівник Величко Марина Анатоліївна, головний бухгалтер Хекало Ольга Валеріївна, основний вид діяльності - 46.72-Оптова торгівля металами та металевими рудами, статутний фонд 8 300 тис. грн., чисельність 41 чол., середня заробітна плата в серпні 2015 року 2962,18 грн. Вартість основних засобів приватне підприємство «Металомонтаж» () згідно Фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва (Баланс) на 30.06.2015 року (№ від 22.07.2015 року) 4 046 800 грн., станом на 30.09.2015 склала 3 402 800 грн. Юридична адреса: вул. Комісара Крилова, буд.2, м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська обл., 49051.

За результатами опрацювання даних інформаційних баз ДФС України (Автоматизована система співставлення ІС "Податковий блок", ЄРПН) в 2015році ПП «Металомонтаж» () операції з придбання чи виробництва зазначеного товару не здійснювались. Тобто, наявність зазначеного товару не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання (придбання) від інших суб'єктів господарювання чи власного виробництва у досліджуваному та попередніх звітних періодах.

Крім того встановлено, що у серпні 2015 року постачальником ТОВ «Маурер Днепр» було ТОВ "ЗВВЗ-МОНТАЖ"(), відомості про держреєстрацію від 08.08.2013 №0057987, знаходиться на обліку в ДПI у Соборному р-нi м.Днiпра, стан платника - 0.платник податкiв за основним мiсцем облiку, основний вид діяльності - 41.20 - будiвництво житлових i нежитлових будiвель, керівник та головний бухгалтер в одній особі - ОСОБА_6 (і.п.н. НОМЕР_7), крім того є засновником/директором/бухгалтером ще 3 СГД по різним регіонам України.

За результатами опрацювання даних інформаційних баз ДФС України (Автоматизована система співставлення ІС "Податковий блок", ЄРПН) встановлено, що ТОВ "ЗВВЗ-МОНТАЖ" надавало ТОВ «Маурер Днепр» послуги з виготовлення деформаційного шва MAURER D 80.

Штатна чисельність відповідно до звітності про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску» додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі звіти ЄСВ) у вересні 2015 року складала 3 особи.

Таким чином, відсутність у постачальника законних джерел походження ідентифікованого товару (активу) свідчить про недійсність формування відповідного активу та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій із його подальшого постачання по всьому ланцюгу проходження товару до кінцевого споживача.

Встановлені дані і факти, що доводять нереальність господарської операції, зазначені вище, дозволяють зробити наступні висновки щодо складених по ланцюгу ТОВ «МаурерДнепр» (код за ) з ТОВ «Софор» (код за ) та для цілей оподаткування документів. Укладений між ТОВ «МаурерДнепр» (код за ) та ТОВ «Софор» (код за ) договір не опосередковувався реальним виконанням операції, яка становить його предмет.

За відсутності факту підтвердження придбання товару сума 48 033 грн не може буди включена до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість та до складу витрат навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відсутність факту підтвердження вчиненої господарської операції та юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Відтак, перевіркою взаємовідносин ТОВ «Софор» (код за ) та ТОВ «Маурер Днепр» (код за ) встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.185.1 ст. 185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми податкового кредиту з ПДВ у розмірі 48 033 грн. за вересень 2015 року.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, в ході проведення перевірки представлених ТОВ «Софор» первинних документів, бухгалтерського та податкового обліку, аналізу укладених правочинів, які висвітлюють взаємовідносини ТОВ «Софор» з ТОВ «Дженерал фінанс» () за період липень 2015 року , ТОВ «Ферко» () за період квітень-травень 2016 року та ТОВ «Маурер Днепр» () за період вересень 2015 року на предмет відповідності господарських операцій діючому законодавству, перевіряючими встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «Софор» товарів від вищезазначених контрагентів.

Враховуючи вищенаведене, в порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України ТОВ «Софор» завищено податковий кредит по податку на додану вартість по отриманим товарам від ТОВ «Дженерал фінанс» () у липні 2015 року на суму ПДВ у розмірі 23 753,0 грн., від ТОВ «Ферко» () всього у розмірі 4 261 666,68 грн., в тому числі у травні 2016 року 2728333,34 грн., у червні 2016 року - 1533333,34 грн. та від ТОВ «Маурер Днепр» ()на суму ПДВ у розмірі 48033 грн. за вересень 2015 року.

Крім того, перевіркою встановлено, що ТОВ «Софор» витрати на придбання товарів по взаємовідносинам з ТОВ «Дженерал фінанс» () , ТОВ «Ферко» () та ТОВ «Маурер Днепр» () у загальній сумі 21667275 грн. відображено у рядку 2050 Форми №2 «Звіту про фінансові результати» "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" Звіту про фінансові результати у тому числі по періодам: за І квартал 2016 року у розмірі 240 165 грн. , у ІІ кварталі 2016 року 21548508 грн., у ІІІ кварталі 2016 року 21548508, у 2016 році у розмірі 21667275 грн. (наростаючим підсумком).

Для включення витрат пов'язаних з придбанням товарів від ТОВ «Дженерал фінанс» (), ТОВ «Ферко» () та ТОВ «Маурер Днепр» () до складу витрат та податкового кредиту, необхідні документи, що оформлені відповідно до вимог, встановлених статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», які зокрема, підтверджують факт придбання товару (послуг) від іншої особи, а також підтвердження зв'язку понесених витрат із господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, перевіряючі дійшли висновку, що в порушення пп.14.1.36. п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995, ТОВ «Софор» завищено рядок 2050 Форми №2 «Звіту про фінансові результати» "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" на всього на суму 21667275 грн., у тому числі по періодам: за І квартал 2016 року на 240 165 грн., у ІІ кварталі 2016 року на 21548508 грн., у ІІІ кварталі 2016 року на 21548508 грн., у 2016 році на 21667275 грн.(наростаючим підсумком), за рахунок чого було занижено показник рядка 2 Декларації з податку на прибуток підприємств за ІІ квартал 2017 року: «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» на загальну суму 21 667 275 грн., у тому числі по періодам: за І квартал 2016 року у розмірі 240165 грн., у ІІ кварталі 2016 року 21548508 грн., у ІІІ кварталі 2016 року 21548508 грн., у 2016 році у розмірі 21667275 грн. (наростаючим підсумком).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені податкові повідомлення-рішення необґрунтованими, а позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним.

В результаті офіційного з'ясування обставин у справі суд приходить до висновку, що в акті перевірки висновки про нікчемність укладених ТОВ «Софор» правочинів ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи, які б спростовували надані позивачем документи та свідчили на користь висновків податкового органу. Недопустимість таких підходів до проведення перевірок платників податків визнано ДПА України та доведено до відома підпорядкованих підрозділів листом № 20289/7/16-1617 від 29.09.2010 року «Щодо підстав для визнання договорів нікчемними».

За приписами п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому п. 198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону N 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання робіт (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Реальність господарських операцій позивача з контрагентами підтверджується первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов'язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, а саме: акти здачі-прийняття (прийняття) робіт, видаткові накладні, товарно-транспортні документи, документи щодо оплати вартості товарів (послуг). При укладенні договорів сторонами було досягнуто усіх істотних умов, вони спрямовані на реальне настання правових наслідків, відповідають економічному змісту та чинному законодавству.

Встановлені судом в ході судового розгляду фактичні обставини об'єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкових зобов'язань по операціям постачання товарів, робіт та послуг від контрагентів, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

При цьому суд зауважує, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Згідно пп. 4.1.2 - 4.1.4 ст. 4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (пп. 21.1.1); не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп. 21.1.4); забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій (пп. 21.1.2); забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень (пп. 21.1.3).

Відповідно до п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом; (83.1.2) податкова інформація; (83.1.3) експертні висновки; (83.1.4) судові рішення; (83.1.6) податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Однак перевіряючі жодним чином не обґрунтували мотиви неврахування первинних документів по операціям із контрагентами. При цьому в ході перевірки не було встановлено, що відомості у документах є неповними, недостовірними або суперечливими, що в свою чергу могло б свідчити про нікчемність правочинів.

Згідно з п.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 р. № 727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.5 цього ж Порядку факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В порушення вищенаведеного положення, перевіряючими в акті перевірки викладені порушення без посилання на первинні або інші документи, які підтверджують зазначені факти. Самі порушення висвітлені нечітко, необ'єктивно та не у повній мірі; акт не містить систематизованого викладу виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства.

Податковий кодекс уповноважує контролюючі органи звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов'язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

З огляду на матеріали справи, у встановленому законом порядку договори та податкова звітність ТОВ «Софор» недійсними не визнавались, відповідні судові рішення відсутні. Відносно контрагентів та позивача відсутні будь-які судові рішення чи вироки за фактами фіктивного підприємництва чи інших порушень.

Стаття 73 ПК України уповноважує контролюючі органі здійснювати зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків з метою отримання податкового інформації, необхідної у зв'язку з проведенням перевірок.

Однак згідно матеріалів перевірки ТОВ «Софор» зустрічні звірки та перевірки контрагентів, які б дали змогу співставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування повноти їх відображення в обліку платника податків, не проводилися.

З огляду на матеріали справи, однією з підстав для визнання господарських операцій ТОВ «Софор» із контрагентами нереальними слугувала відсутність товарно-транспортних накладних, що могли б підтвердити факт перевезення товару. При цьому суд погоджується із доводами представника відповідача щодо неналежності, як доказу товарно-транспортної накладної № 4 від 28.09.2015 по взаємовідносинам із ТОВ «Маурер Днепр», оскільки вказаний документ позбавлений обов'язкових реквізитів, що дає підстави для визнання вказаного доказу як неналежного та недопустимого у спірних правовідносинах.

В той же час, зазначені обставини (відсутність ТТН) не впливають на виявлені порушення, оскільки чинним законодавством України передбачено обов'язковість товарно-транспортної накладної лише у випадку надання послуг з перевезення.

Так, за змістом статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до розділу 1 Правил товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно положень пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.6 Правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

При цьому у постанові від 12.06.2018 по справі № 815/3310/17 Верховний Суд зазначив, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг.

Окрім того, за висновком Верховного суду у постанові від 21.03.2018 № 808/2140/13-а, не можна вважати обґрунтованим висновок податкового органу про непідтвердження факту поставки у зв'язку з відсутністю товарно-транспортних накладних, оскільки за умови наявності інших належних доказів товарності, ненадання зазначених документів не позбавляє платника права на формування податкового кредиту.

Поряд із тим, позивач надав всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення для провадження господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку, відтак суд погоджується з доводами позивача про правомірність формування податкової звітності на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій з контрагентами.

Відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності ТОВ «Софор» як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальників, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Не можуть бути визнаними також обґрунтованими доводи про невідповідність суми сформованого позивачем за оспорюваними операціями податкового кредиту сумі податкових зобов'язань його контрагентів, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від іншої особи, зокрема, від звітування контрагентом до податкового органу за місцем реєстрації або фактичної сплати ним податку до бюджету, а тому, якщо останній не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов'язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за наявності факту реального вчинення господарської операції, як у даній ситуації, та у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.01.2018 № К/9901/461/18 2а-5883/12/2670. Крім того, таке правозастосування відповідає правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, від 31.01.2011 у справі №21-47а10, від 31.01.2011 у справі №21-42а10.

Відповідні положення про податкові штрафи передбачають певні засоби захисту, які ґрунтуються на суб'єктивних ознаках, що вимагає від суду враховувати нюанси і не бути занадто рестриктивним в оцінці кожної конкретної справи щодо наявності в ній підстав для скасування податкового штрафу чи звільнення від його сплати.

Поряд із тим, посилання податкового органу на відсутність ТТН на увагу не заслуговує, оскільки ТТН є транспортною документацією, що не впливає на факт придбання товару. За наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару та його використання у власній господарській діяльності, відсутність ТТН не може бути підставою для невизнання витрат із придбання матеріальних цінностей. Відсутність ТТН також не може позбавити й права на податковий кредит із ПДВ за наявності документів, які вимагає ПКУ в цьому випадку. Підставою для формування податкового кредиту з ПДВ є наявність належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.

Таким чином, наявність у ТОВ «Софор» податкових накладних, на підставі яких відповідні суми ПДВ у складі вартості придбаних товарів були включені до податкового кредиту, приймаючи до уваги, що зазначені податкові накладні не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо невідповідності порядку оформлення цих податкових накладних вимогам законодавства акт перевірки від 07.11.2017 №106/28-10-49-14/19220618 не містить, - висновки податкового управління про завищення від'ємного значення податку на додану вартість в ході судового розгляду справи не підтвердились.

За обставин справи, придбана у ТОВ «Дженерал фінанс» зупинка та вікна для диспетчерського пункту були реалізовані ТОВ «Ростдорстрой» та ТОВ «БК «Ескадор», що підтверджується наявними в матеріалах справи договором та видатковими накладними. Так, придбаний ТОВ «Софор» у ТОВ «Маурер Днепр» деформаційний шов був виготовлений ТОВ «ЗВВЗ-Монтаж» та в подальшому реалізований ТОВ «Ростдорстрой», яким у свою чергу, використаний у господарській діяльності на будівельному майданчику Шляхопровід на пікеті 48+00 обхід м. Рені. Транспортування товару здійснено за рахунок постачальника безпосередньо покупцю на будівельний майданчик, який відповідно до договору № 9863 від 01.07.2012 перебуває в оренді ТОВ «Софор» (а.с. 201-205). При цьому ТОВ «Ростдорстрой» є постійним контрагентом ТОВ «Софор», що виконує роботи з будівництва шляхопроводу об'їзду м. Рені. Продукція «Деформаційний шов Maurer D 90» за договором поставки № 28-09/15 від 28.09.2015 (а.с. 206-209) та додатку № 1 до нього поставлена для об'єкта «Ремонт автомобільного шляху обхід м. Рені км 00+00 - 5 км + 600. Шляхопровід на пікеті 48+00» на умовах FCA - м. Дніпропетровськ, згідно правил Інкотермс-2010. В подальшому продукція придбана ТОВ «Ростдорстрой» згідно з договором № 10-10 від 01.10.2014, що оформлено видатковими накладними №№ від 15.01.2015 (Деформаційний шов Maurer D 90), № від 31.10.2016 (металева зупинка для міського транспорту), № від 31.10.2016 (вікна для диспетчерського пункту д/л).

Крім того, за іншим висновком податкового органу про відсутність фактичної поставки товару свідчить не підтвердження факту реального попереднього його одержання від інших суб'єктів господарювання чи власного виробництва у досліджуваному та попередньому звітних періодах.

В той же час, з акту перевірки вбачається, що згідно даних АІС «Податковий блок» підтверджено наявність у номенклатурі товарів ТОВ «Дженерал Фінанс» металевої зупинки для міського транспорту, яка була реалізована у липні 2015 р. на адресу ПП-фірма «Дарьял». Також у номенклатурі товарів ТОВ «Маурер Днепр» у вересні 2015 р. задекларовані операції реалізації на користь інших контрагентів деформаційних швів Maurer D 100.

Зазначені обставини повністю спростовують висновки податкового органу щодо невідповідності придбаних ТОВ «Софор» товарів - номенклатурі реалізованих товарів його контрагентів.

Також суд враховує, що поставки товарів від контрагента ТОВ «Ферко» здійснювалися безпосередньо на склади, які знаходилися у користуванні комісіонера ТОВ «Вторметекспорт», який в подальшому здійснював реалізацію продукції, про що надав ТОВ «Софор» звіти з підтверджуючими документами та отримав комісійну винагороду.

Зауваження податкового органу щодо господарських операцій ТОВ «Софор» із ТОВ «Ферко» є безпідставними, оскільки реалізація придбаного товару (пшениці) здійснювалася двома партіями на склади комісіонера - ТОВ «Вторметекспорт» в м. Одеса та м. Херсон, і зберігалася на складах останнього, у зв'язку із чим посилання на відсутність ТТН, як на підставу нереальності поставок, на увагу не заслуговують. Так, за видатковою накладною № 58 від 06.04.2016 Покупець (ТОВ «Софор») за договором № 05/04/16/П від 05.04.2016 придбано товар (пшениця м'яка 6-го класу, врожаю 2015 р. насипом в кількості 2200 т), у графі «склад» вказано - «головний склад». В додатках №№ 1, 2 до договору № 05/04/16/П від 05.04.2016 зазначено, що Постачальник (ТОВ «Ферко») зобов'язаний здійснити поставку Товару в пункт: СРТ - Одеський морський торгівельний порт / ТОВ «Олімекс Купе Інтернешнл». Згідно додатків №№ 1, 2 до договору комісії № К0504-1 від 05.04.2016 (а.с. 180, 191) комісіонер ТОВ «Вторметекпорт» від свого імені, але за рахунок і на користь Комітента - ТОВ «Софор» продає на експорт товар (пшеницю) в кількості 2000 т та 3000 т; місце передачі товару на комісію: зерновий склад ТОВ «Олімекс Купе Інтернешнл» / Одеський морський торгівельний порт; умови постачання товару - FOB - Одеський морський торгівельний порт. Згідно звітів комісіонера ТОВ «Вторметекспорт» від 26.04.2016 (а.с. 183) та від 05.04.2016 (а.с.194) Комісіонер продав товар Комітента нерезиденту - «Vernon Business limited» (British Virgin Islands) за контрактами № W 05-04/216-2VME від 05.04.2016, № W29-04/2016-1VME від 29.04.2016 в кількості 2200 т та 3000 т, відповідно, на умовах: FOB - Одеський морський торгівельний порт. В подальшому ТОВ «Вторметекспорт» експортувало товар згідно МД № 508040001/2016/001972.

В той же час, податковим органом під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкової вигоди. Таким чином, вищерозглянуті висновки відповідача в акті перевірки ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені жодними документами та доказами з боку відповідача. Натомість, позивачем документально підтверджено правомірність формування податкової звітності по господарським операціям з контрагентами, реальність операцій, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про неправомірність податкових повідомлень-рішень від 28.11.2017 №№ , .

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Суд зазначає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

За обставин справи, відповідачем не наведено обґрунтованих доводів проти адміністративного позову, які б доводили правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. У відзиві фактично відсутні адекватні відповіді на доречні та важливі аргументи позивача, однак при цьому зазначається про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, вищерозглянуті висновки відповідача в акті перевірки ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені жодними документами та доказами з боку відповідача. Натомість, позивачем документально підтверджено правомірність формування податкової звітності по господарським операціям з контрагентами, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про неправомірність податкових повідомлень-рішень від податкові повідомлення-рішення від 28.11.2017 №№ , .

Також, беручи до уваги сплачений позивачем судовий збір в сумі 368838,75 грн., позивачу у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судові витрати в зазначеному розмірі.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Софор» (67570, Одеська область, Лиманський район, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, 63; 19220618) до Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (65058, м. Одеса, пр. Шевченка, 15/1; 40980109) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 28.11.2017 №№ , .

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софор» судові витрати в сумі 368838,75 грн. (триста шістдесят вісім тисяч вісімсот тридцять вісім грн. 75 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.07.2018 року.

Суддя І.В. Завальнюк