Справа № 687/994/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 687/994/16-а

адміністративне провадження № К/9901/13086/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 687/994/16-а

за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року (у складі колегії суддів: Білоуса О. В., Курка О. П., Совгири Д. І.) установив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Чемеровецького районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року;

- зобов'язати відповідача здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року, № 763 від 30 вересня 2015 року та № 1013 від 09 грудня 2015 року згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12 липня 2001 року, на підставі довідки прокуратури Хмельницької області № 18-252 вих. 16 від 10 березня 2016 року, в розмірі 84 % місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та виплати різницю між фактично отримуваною та належною до оплати сумою пенсії.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що відповідач незаконно та безпідставно відмовився перераховувати пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року за № 213.

3. Постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу;

- зобов'язано відповідача перерахувати позивачу з 14 березня 2016 року, з моменту звернення з відповідною заявою, призначену йому пенсію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12 липня 2001 року, на підставі довідки прокуратури Хмельницької області № 18-252 вих. 16 від 10 березня 2016 року, в розмірі 84 % місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та виплати йому різницю між фактично отримуваною та належною до оплати сумою пенсії.

4. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року апеляційну скаргу Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задоволено. Постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з вказаним рішенням апеляційного суду, позивач у грудні 2016 року звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. Просив постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року скасувати, а постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року - залишити в силі.

6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вищого адміністративного суду України від 26 грудня 2016 року у даній справі визначено суддю-доповідача Мороз Л. Л.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

8. У запереченні на касаційну скаргу, яке надійшло до Вищого адміністративного суду України 15 лютого 2017 року, відповідач заперечує проти доводів скаржника з підстав, якими керувався суд апеляційної інстанції, приймаючи своє рішення.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

10. Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11. 31 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 687/994/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

12. Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2018 року справу було прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено касаційний розгляд в порядку письмового провадження на 27 червня 2018 року.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач з 31 жовтня 2010 року перебуває на обліку в Пенсійному фонді України у Чемеровецькому району (на даний час у зв'язку з реформуванням - Городоцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області) та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 84% середньомісячного заробітку.

Згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року у справі № 687/857/15-а адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, зобов'язано УПФУ в Чемеровецькому районі Хмельницької області провести йому перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на час звільнення з прокуратури Хмельницької області, а саме 27 грудня 2010 року, з розрахунку стажу роботи в органах прокуратури повних 12 років в розмірі 84 %; визнано неправомірними дії відповідача щодо обмеження позивачу пенсії за вислугу років під час перерахунку розміром 80% від суми місячного заробітку та зобов'язано провести з 28 травня 2014 року перерахунок призначеної пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 84% від суми місячного заробітку згідно довідки № 18/175 від 08 травня 2013 року з урахуванням фактично отриманої суми пенсії.

14. 14 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Хмельницької області № 18-252 вих. 16 від 10 березня 2016 року.

15. 28 березня 2016 року відповідач відмовив ОСОБА_2 В у здійсненні такого перерахунку, на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, за яким пенсії, призначені в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру», з 01 червня 2015 року не перераховуються.

16. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив із того, що положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, в зв'язку з чим, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру». При перерахунку пенсії позивача, як працівнику прокуратури, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках та порядок її перерахування, яка діяла на момент призначення пенсії.

18. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що час звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом апеляційної інстанцій у зазначеному судовому рішенні неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

20. Скаржник зазначає, що станом на момент призначення йому пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Отже, з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 09 грудня 2015 року № 1013 у нього виникли законні підстави для перерахунку пенсії і при такому перерахунку мають застосовуватись норми, які діяли на момент її призначення.

21. Скаржник вказує, що посилання відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є неприйнятним, оскільки ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

22. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України не виконано покладеного на нього обов'язку щодо визначення порядку перерахунку пенсії, а державою - обов'язку щодо належного соціального забезпечення працівників прокуратури.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

24. Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, призначеної йому згідно Закону № 1789-ХІІ.

25. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

26. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

27. Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом № 1789-ХІІ. Зокрема, ст. 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 цієї статті).

28. Частина 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 15 липня 2015 року, передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

29. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

30. Відтак, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

31. На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

32. 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон 1789-ХІІ (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).

33. Отже, на час прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

34. Постанова Кабінету Міністрів України № 1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її п. 6 застосовується з 01 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

35. Враховуючи наведене, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

36. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа № 711/6019/16-а) та від 02 березня 2018 року (справи № 264/1617/17, № 761/21804/17), від 14 березня 2018 року у справі № 713/793/16 (К/9901/12389/18), від 15 березня 2018 року у справі № 372/2316/17 (К/9901/2953/17) та від 11 квітня 2018 року у справі № 766/13021/16-а (К/9901/22165/18).

37. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

38. Відтак, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

39. З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру», оскільки положення цієї статті втратили чинність.

40. Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

41. Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

42. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

43. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

44. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі № 687/994/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб