Справа № 813/1537/18
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 813/1537/18

02 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України про зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1І.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України, у якому згідно уточненої позовної заяви від 11.05.2018 просить суд зобовязати управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (адреса: 79052, м. Львів, вул. Широка, 73/14, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повний відпрацьований останній місяць.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що наказом управління поліції охорони у Львівській області від 29.12.2017 № 323 о/с позивача звільнено зі служби відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні складає 14 років 01 місяць 25 днів, до вислуги років зараховано стаж на пільгових умовах 01 рік 03 місяці 04 дні. Стверджує, що грошова допомога відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу при звільненні не виплачувалася. ОСОБА_1 22.03.2018 звернувся до відповідача із запитом, в якому просив повідомити яким документом та в якій сумі службовими особами нараховано/погоджено одноразову грошову допомогу при звільнені зі служби. Однак, відповідач повідомив, що оскільки написана заява на отримання допомоги у звязку із інвалідністю то вихідна допомога при звільнені за вислугу років не передбачена.

Ухвалою суду від 24.04.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.05.2018 прийнято уточнену позовну заяву позивача по справі № 813/1537/18 за позовом ОСОБА_1 до управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України про зобовязання вчинити дії та встановлено строк відповідачу для подання до суду відзиву на уточнену позовну заяву протягом пятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали про прийняття уточненої позовної заяви.

Відповідно до приписів частини першої статті 258 КАС України, у зв'язку з відсутністю головуючого на роботі в період з 06.06.2018 по 30.06.2018 (перебування у щорічній основній відпустці ), суд приймає рішення у цій справі в перший робочий день головуючого, а саме - 02.07.2018.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 14.06.2018 (вх. № 18661), у якому зазначає, що частина 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає виплату одноразової грошової допомоги лише такій звільненій особі, яка при звільненні мала право на пенсію згідно зазначеного Закону. Стверджує, що жодного виду пенсійного забезпечення у вигляді пенсії (за вислугу років, по інвалідності чи пенсії в разі втрати годувальника) на момент звільнення позивача не було. Оскільки права на пенсію позивача на момент звільнення не мав, виплата йому одноразової грошової допомоги Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачена. Крім цього, зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» при наявності права на декілька видів грошової допомоги особі виплачується лише одна за її вибором, а не всі. Відповідач стверджує, що на даний час проводиться оформлення документів щодо надання грошової допомоги позивачу відповідно до п.п. 3 п. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», що не уможливлює виплату одноразової грошової допомоги з інших підстав. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції, обіймаючи посаду молодшого інспектора взводу реагування № 3 батальйону № 1 полку управління поліції охорони у Львівській області, маючи спеціальне звання старшого сержанта поліції.

Наказом управління поліції охорони у Львівській області від 29.12.2017 № 323 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з 29.12.2017 звільнено через хворобу за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону «Про Національну поліцію». Вислуга років в календарному обчисленні на день звільнення позивача становила 14 років 01 місяць 25 днів, до вислуги років зараховується стаж на пільгових умовах 01 рік 03 місяці 04 дні.

22.03.2018 ОСОБА_1І звернувся із запитом до управління поліції охорони у Львівській області, в якому просив повідомити яким документом та у якій сумі службовими особами Національної поліції України чи управління поліції охорони у Львівській області нараховано/погоджено одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1

Управління поліції охорони у Львівській області надано відповідь на запит, викладену у листі від 27.03.2018 № 942/43/33/02-2018, в якому зазначило, що позивач на час звільнення не мав права на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому виплата одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону та постанова КМ України від 17.07.1992 № 393 на позивача не розповсюджується.

Позивач, вважаючи відмову протиправною, звернувся з зазначеним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 102 Закону України Про Національну поліцію пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоровя, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше пяти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Вказана норма права встановлює певні умови, за яких виникає право на виплату одноразової грошової допомоги. Так, зазначена допомога виплачується особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Також умовою виплати відповідної допомоги є звільнення зі служби за станом здоров'я.

Аналогічне положення закріплено в абзацах першому пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова КМ України від 17 липня 1992 року № 393), згідно з якими військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 проходив службу в управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України та наказом управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України від 29.12.2017 № 323о/с був звільнений зі служби в поліції у зв'язку з хворобою за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону Про Національну поліцію.

Як свідчать встановлені обставини справи, станом на час звільнення з органів поліції, вислуга років позивача складала 14 років 01 місяць 25 днів, до вислуги років зараховано стаж на пільгових умовах 01 рік 03 місяці 04 дні, разом 15 років 04 місяці 29 днів.

Таким чином, ОСОБА_1 належить до осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, що надає йому право на отримання одноразової грошової допомоги.

Слід зазначити, що одноразова грошова допомога особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, зокрема, які звільняються із служби за станом здоров'я має разовий характер.

Окрім того, суд вважає безпідставними доводи управління поліції охорони у Львівській області, що на даний час проводиться оформлення документів щодо надання грошової допомоги позивачу відповідно до пп. 3 п. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки виплата допомоги позивачу по інвалідності не є предметом даного позову.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 9, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобовязати управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (адреса: 79052, м. Львів, вул. Широка, 73/14, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повний відпрацьований останній місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Костецький Н.В.