Справа № 200/15582/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/1169/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Женеску Е.В.,

при секретарі Санжаровській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративний позовОСОБА_1 до інспектора взводу ВЗС ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, Управління превентивної діяльності ГУНП в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора взводу ВЗС ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, Управління превентивної діяльності ГУНП в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою від 26.08.2017 року серії ДР № 051479 у справі про адміністративне правопорушення інспектором взводу ВЗС ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною з грубим порушенням порядку розгляду справ, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення з огляду на наступне. Він рухався по а/д Знаменка-Луганськ у бік м. Запоріжжя коли побачив у дзеркалі заднього виду машину поліції, на вимогу він зупинився і йому повідомили, що ним не було виконано вимоги дорожнього знаку п.2.2 ПДР на що останній повідомив що жодних вимог знаку 2.2 не порушував. На вимогу надати докази зазначеного правопорушення інспектором цього зроблено не було, як і не було дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати протиправними дії інспектора та скасувати постанову серії ДР № 051479 про адміністративне правопорушення від 26.08.2017 року відносно позивача.

Ухвалою суду від 13 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ВЗС ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, Управління превентивної діяльності ГУНП в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Справа розглядається на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою від 26.08.2017 року серії ДР № 051479 у справі про адміністративне правопорушення інспектором взводу ВЗС ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 26 серпня 2017 року 09:40 год. 228 км а/д Знаменка-Луганськ водій ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 121 КУпАП.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2 - 4 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі -Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції № 1395).

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення. Проте, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що він не скоював адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів встановлення уповноваженою посадовою особою того факту, що водієм ОСОБА_1 порушено вимогу знаку п.2.2 ПДР.

В звязку з вищенаведеним вимоги про скасування постанови є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 122, 123, 240, 286 КАС України, ст.ст. 7, 268, 279, 280, 283, 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд , -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу ВЗС ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2, Управління превентивної діяльності ГУНП в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити.

Визнати дії інспектора взводу ВЗС ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 051479 від 26.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску