Справа № 185/2880/18
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2880/18
Провадження № 2-а/185/179/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С. за участю секретаря судового засідання Пожидаєвої Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу ЄУ № 185/2880/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг капітана поліції Федоровича Олександра Олександровича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі, про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг капітана поліції Федоровича Олександра Олександровича в якій просить суд визнати дії інспектора патрульної поліції 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг, капітана поліції Федоровича О.О. щодо складання постанови серії ВР № 228948 від 06 квітня 2018 року про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ст. 121 ч.1 КУпАП, незаконними, визнати постанову серії ВР № 228948 від 06 квітня 2018 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 06 квітня 2018 року відповідачем було винесено постанову Серія ВР №228948 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 гривень. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, порушив правила дорожнього руху п. 31.4.5.г, керував автомобілем DAF АЕ75GS у якого на задній осі були встановлені шини з різним типом малюнку. Відповідно до ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Посилаючись на Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою 50000, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11, де розташоване Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг. Проте, інспектор Федорович О.О. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, Федорович О.О. суттєво порушив права ОСОБА_1

Відповідач надав відзив на позовну заяву у якій виклав, що з вимогами адміністративного позову не погоджується з наступних підстав. Вважає, що постанова винесена законно та обґрунтовано. Під час патрулювання 06.04.2018 було помічено транспортний засіб DAF АЕ75GS номерний знак НОМЕР_1, який рухався по трасі Н11 з технічною несправністю з якою забороняється експлуатація ТЗ, а саме: різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів, чим порушив п.31.4.5(г) ПДР України. Після чого даний т/з був зупинений з дотриманням вимог ПДР. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, відповідач перейшов до розгляду справи. Також зачитав позивачу його права зазначені у ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Під час розгляду справи позивачу було запропоновано надати письмові пояснення але позивач відмовився. Після зясування усіх фактичних даних інспектором було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 680 грн., шляхом винесення постанови серії ВР № 228948 від 06.04.2018. Інспектор патрульної поліції має право розглядати справу про адміністративне правопорушення «на місці скоєння правопорушення» згідно з ч.6 ст.276 КУпАП - «Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення» Відповідно до п.2.3 у розділі «Установив» Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 притягнення особи до адміністративної відповідальності у випадках визначених у ст. 258 КУпАП фактично відбувається у скороченому провадженні. Також просить суд врахувати, що вказане Рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Та ще те, що «скорочене провадження у справах які зазначені у ст.258 КУпАП про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення».

Третя особа надала письмові пояснення відповідно до якої зазначила, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, отже він діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, в заяві від 08.06.2018 зазначив, що провадження по справі просить закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, зазначає, що на його автомобілі встановлені шини з дорожнім типом малюнку, з посиланням на п. 7 розділу 2 Наказу Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 № 549 "Про затвердження Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі", відповідач заперечував проти задоволення.

Представник третьої особи у судове не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача, відповідача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серія ВР № 228948 від 06 квітня 2018 року, на автодорозі Н11 Дніпропетровськ-Кривий Ріг-Миколаїв 85 км. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 у якого на задній осі були встановлені шини з різним типом малюнку протектора, чим порушив вимоги п.31.4.5 г Правил дорожнього руху України.

За вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Про посилання позивача на рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід зазначити наступне.

Згідно вказаного рішення конституційний суд прийшов до висновку, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Нормою частини 1 статті 276 КУпАП передбачено загальне правило розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Однак, законодавцем передбачені випадки, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Такий випадок передбачений ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно якої у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 258 КУпАП є імперативною спеціальною нормою, яка надає право уповноваженим особам Національної поліцій України у випадках встановлених законом, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Саме на це і звертає увагу Конституційний суд України у вказаному рішенні та зазначає, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Тобто, законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчинення за результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Підсумовуючи наведене слід дійти висновку, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, є безпідставними та неаргументованими, оскільки позивач помилково тлумачить рішення Конституційного суду України на свою користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішеннясправи.

Приписами п. 31.4.5 «г» ПДР України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема за наявності шин різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів та різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Наказу Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 № 549 "Про затвердження Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі", за типом рисунка протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, карєрним та підвищеної прохідності рисунком. Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та неспрямованого обертання типи рисунків протектора шини, залежно від розташування сегментів його рисунка протектора, як визначено в додатку 2 до цих Правил.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України (в редакції з 15.12.2017 року) визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог п. 31.4.5 «г» ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, посилання відповідача у відзиві на постанову № 228948 від 06.04.2018, яка оскаржується, як на доказ, не може буде прийнято судом, так як постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є доказом по справі, інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та наявності складу адміністративного правопорушення, відповідачем суду не надано.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення відносно позивача оскаржуваної постанови від 06.04.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є протиправними. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг капітана поліції Федоровича Олександра Олександровича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі, про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 228948 від 06 квітня 2018 року щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП скасувати і провадження по справі - закрити .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко