Справа № 826/10197/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2018 року №826/10197/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., суддів Донця В.А., Костенка Д.А, при секретарі судового засідання Касьяненко А.В., за участі представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача Міністерства внутрішніх справ України - Скригонюка І.В., представника відповідача Національної поліції України - Грімової Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов ОСОБА_1, (далі - позивач), до Міністерства внутрішніх справи України, (далі - відповідач 1), Національної поліції України (далі - відповідач 2), Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - відповідач 3) про зобов'язання видалити із бази персонально-довідкового обліку інформацію про притягнення до кримінальної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1; паспорт серії НОМЕР_2, виданий Мінським РУ ГУ МВС України в місті Києві 30 вересня 1998 року) за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 Кримінального кодексу України (кримінальна справа №10-3125).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі.

У судовому засіданні 13.11.2017 року задоволено клопотання відповідача 1 та залучено у якості співвідповідачів Національну поліцію України та Печерське управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у інформаційній базі Міністерства внутрішніх справ України міститься недостовірна інформація про притягнення позивача до кримінальної відповідальності.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити та зобов'язати Міністерство внутрішніх справи України видалити із бази персонально-довідкового обліку інформацію про притягнення громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 Кримінального кодексу України (кримінальна справа №10-3125).

Представник відповідача 1 - Міністерства внутрішніх справ України позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки кримінальна справа №10-3125 була Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві направлена до суду, однак інформація про рішення у даній кримінальній справі відсутня. Вважав Міністерство внутрішніх справ України неналежним відповідачем. Крім того, зазначив, що підставою для внесення будь-яких коригувань до персонально-довідкового обліку МВС України є документи, що засвідчені відповідним чином та надійшли з органу досудового слідства, прокуратури або суду.

Представник відповідача 2 - Національної поліції України позовні вимоги не визнала та у відзиві на позовну заяву вказала, що Національна поліція України не є володільцем баз даних Міністерства внутрішніх справи України та не має до них доступу, але наповнює та підтримує в актуальному стані, та наголосила на тому, що на даний час відсутні відомості про припинення відносно відповідача кримінальної справи.

Відповідач 3, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув. Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача 3.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

18.07.2016 року ОСОБА_1 Міністерством внутрішніх справ України видано довідку серії ЦАП №0205311, відповідно до якої останній 20.09.1997 року притягується Печерським РУ ГУМВС України в місті Києві до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 Кримінального кодексу України (кримінальна справа №10-3125). Відомості стосовно результатів судового розгляду до МВС України не надходили.

З листа Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 15.05.2017 року №70оз/12552/02-2017 вбачається, що кримінальна справа відносно ОСОБА_1 в порядку ст. 232 КПК України (в редакції 1960 року) направлена до суду.

З місцевих районних судів міста Києва та Апеляційного суду міста Києва отримано відповіді про те, що кримінальна справа №10-3125 відносно ОСОБА_1 до них не надходила, що підтверджується наступними листами:

- листом Печерського районного суду міста Києва від 23.05.2017 року №1520/17;

- листом Подільського районного суду міста Києва від 22.05.2017 року №21610/17;

- листом Печерського районного суду міста Києва від 23.05.2017 року №1520/17 та від 24.05.2017 року б/н;

- листом Шевченківського районного суду міста Києва від 31.05.2017 року №01-14/287/2017/М-210;

- листом Дніпровського районного суду міста Києва від 25.05.2017 року №5/1061;

- листом Деснянського районного суду міста Києва від 24.05.2017 року №К-3;

- листом Солом'янського районного суду міста Києва від 26.05.2017 року №6.7/91/2017;

- листом Дарницького районного суду міста Києва від 25.05.2017 року №5/616/2017;

- листом Оболонського районного суду міста Києва від 26.05.2017 року №30/597/2017;

- листом Голосіївського районного суду міста Києва від 24.05.2017 року №01.08/490/2017;

- листом Святошинського районного суду міста Києва від 29.05.2017 року №01/885/17;

- листом Апеляційного суду міста Києва від 24.05.2017 року №68/0514/17.

Таким чином, на думку позивача, у інформаційній базі Міністерства внутрішніх справ України міститься недостовірна інформація про притягнення позивача до кримінальної відповідальності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України визначає Інструкція про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Державного департаменту України з питань виконання покарань від 23 серпня 2002 р. N 823/188 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції, об'єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.

Облік здійснюється шляхом ведення алфавітних оперативно-довідкових картотек (далі - ОДК) і дактилоскопічних картотек (далі - ДК), у тому числі з використанням автоматизованих банків даних та автоматизованих дактилоскопічних інформаційних систем.

Централізований облік здійснюється Департаментом інформаційних технологій при МВС України (далі - ДІТ при МВС), а регіональний (місцевий) облік - управліннями (відділами) оперативної інформації при ГУМВС України в Автономній Республіці Крим та при управліннях МВС України в областях. У місті Києві і Київській області алфавітний і дактилоскопічний облік здійснюється ДІТ при МВС України, а в місті Севастополі - УОІ при ГУМВС України в Автономній Республіці Крим.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції, підстави для поставлення на облік осіб, які засуджені або притягаються до кримінальної відповідальності, оголошені в розшук, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом:

а) постанова про притягнення як обвинувачуваного;

б) вирок суду;

в) санкціоновані прокурором протоколи, складені відповідно до статті 426 КПК України;

г) постанова про заведення оперативно-розшукової справи;

ґ) постанова про затримання особи, яка підозрюється в занятті бродяжництвом.

Окрім листів районних судів та Апеляційного суду міста Києва, позивач посилається на лист Київської місцевої прокуратури №6 від 06.07.2017 року №5957вих-17, з якого вбачається, що строк зберігання кримінальної справи та наглядового провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 закінчився, в архіві місцевої прокуратури вказана кримінальна справа не перебуває.

Вищевказаний лист Київської місцевої прокуратури №6 від 06.07.2017 року №5957вих-17 позивачем до матеріалів справи не долучений, тому суд не може спиратися на нього, як на доказ, однак суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Поняття та строки зберігання наглядового провадження станом на 1997 рік не врегульоване законодавством, однак відповідно до п. 24 додатку 1 до п. 16 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом виконувача обов'язків Генерального прокурора України від 01.04.2010 року №18, наглядове провадження - форма групування документів, що стосуються перевірки та листування за зверненнями, нагляду за станом досудового слідства, представництва інтересів громадян або держави у суді, підтримання державного обвинувачення, перевірки законності прийняття процесуального рішення тощо.

Відповідно до п. 11.2 розділу 11 вищезазначеної Інструкції, у наглядовому провадженні звернення, відповіді, інші документи групуються протягом кількох років - доки ведеться листування.

У наглядові провадження, які заведені за кримінальними справами, підшиваються:

- копії постанов про порушення кримінальної справи, прийняття справи до свого провадження, притягнення як обвинуваченого, застосування запобіжного заходу, продовження строку слідства та утримання обвинуваченого під вартою, припинення або закриття справи, проведення обшуку, вилучення поштово-телеграфної кореспонденції, призначення експертизи, а також прийнятих під час дізнання та досудового слідства інших процесуальних рішень;

- план слідства;

- письмові вказівки прокурора у справі;

- копія обвинувального висновку, копія постанови про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності або про її закриття;

- копія опису матеріалів кримінальної справи;

- копії чи виписки з документів, що містять основні докази, на яких ґрунтується обвинувачення;

- копія подання про усунення причин та умов, що сприяли скоєнню злочину, і довідка щодо результатів реагування на подання;

- скарги, заяви та листування за ними, що не підлягають долученню до справи;

- копія супровідного листа про направлення справи до суду чи іншого органу;

- записи вивчення справи державним обвинувачем, необхідні для підтримання державного обвинувачення;

- план судового слідства, записи про його хід із зазначенням змісту досліджених доказів;

- промову у судових дебатах;

- довідки про результати розгляду справи судом, про ознайомлення з протоколом судового засідання та з апеляціями інших учасників процесу;

- копії судових рішень;

- копії апеляції, касаційного подання, клопотання про перегляд судових рішень у порядку виключного провадження з відміткою про результати їх розгляду;

- копія постанови про призначення розслідування нововиявлених обставин та подання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

До наглядових проваджень, які заведені за кримінальними справами, порушеними в порядку нагляду за додержанням законів, долучаються копії матеріалів дослідчої перевірки.

Забороняється підшивати у наглядові провадження оригінали протоколів допиту обвинувачених, свідків, експертів, скарги, що надійшли у ході слідства і прийняті за ними рішення, а також інші процесуальні документи, які повинні міститись тільки у кримінальній справі.

Строки зберігання наглядових проваджень проставляються на обкладинках працівниками канцелярії відповідно до Переліку документів, що утворюються у діяльності органів прокуратури України із зазначенням термінів їх зберігання.

Закінчені наглядові провадження зберігаються у папках по 25 - 30 одиниць. На папках зазначаються номери наглядових проваджень, що знаходяться в них.

У наглядових провадженнях, крім постійного зберігання та заведених за кримінальними справами і матеріалами дослідчої перевірки, на звороті останнього аркуша працівником канцелярії зазначається дата підшивки, кількість аркушів і особистий підпис.

Картки закінчених наглядових проваджень зберігаються разом з ними.

Після закінчення діловодного року проводиться відбір наглядових проваджень постійного зберігання для включення в опис.

Під час здачі в архів прокуратури наглядові провадження тимчасового зберігання включаються в один опис зі справами тимчасового зберігання і розміщуються в описі після них.

Закрита кримінальна справа передається на зберігання в архів прокуратури разом з наглядовим провадженням, яке було заведено за цією справою, за його номером.

З викладеного вбачається, що наглядове провадження, яке було заведено за кримінальною справою передається разом з кримінальним провадженням, в тому числі судовим рішенням, до архіву.

З п. 12.1 розділу 12 Інструкції слідує, що закінчені у діловодстві справи та наглядові провадження (надалі - справи) постійного і тривалого (понад 10 років) зберігання, з особового складу повинні здаватися в архів прокуратури для наступного зберігання та використання. Справи тимчасового зберігання (до 10 років включно) можуть передаватися в архів прокуратури за погодженням з керівником секретаріату.

Відтак, закінчені наглядові провадження мали здаватися в архів для зберігання тільки за наявності судового рішення, а строк зберігання наглядового провадження мав починатися або ж з моменту набрання рішенням суду законної сили, або ж з моменту здачі наглядового провадження до архіву з наявним кінцевим рішенням суду.

Отже, наглядове провадження у кримінальній справі №10-3125 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.140 КК України, також мало зберігатися у прокуратурі до прийняття судом рішення у справі та разом з рішенням передаватися до архіву, однак відомості і про рішення у справі і про дане наглядове провадження відсутні.

Відповідач 1 зазначає, що факт направлення кримінальної справи №10-3125 до суду підтверджується листом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 15.07.2017 року №70аз/125/02-2017, з якого вбачається, що кримінальна справа відносно ОСОБА_1 29.09.2017 року направлена до суду в порядку ст. 232 КПК України (в редакції 1960 року), однак будь-яких підтверджень, що справа дійсно була направлена, ані прокуратурою ані управлінням поліції не надано, оскільки судом встановлено факт того, що до жодного місцевого суду міста Києва вказана кримінальна справа №10-3125 так і не надійшла.

Як врегулювано розділом V Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 29 листопада 2016 року № 1256, фізична особа, яка досягла 14-річного віку (далі - Заявник), має право на отримання з персонально-довідкового обліку відомостей про себе.

Відомості з персонально-довідкового обліку надаються Заявнику у формі Довідки з дотриманням вимог законодавства про звернення громадян та захист персональних даних на підставі запиту на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, що подається за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Запит у письмовій формі подається особисто Заявником або уповноваженою ним у встановленому порядку особою (далі - Представник) до ДІТ або ТСЦ МВС, незалежно від реєстрації місця проживання Заявника.

Заявник під час подання запиту особисто пред'являє посадовій особі ДІТ або ТСЦ МВС документ, що посвідчує його особу, та надає його копію.

У разі незгоди з відомостями, що надані в Довідці, Заявник може надати до ДІТ офіційні документи (вирок суду, довідку з місць позбавлення волі тощо) для внесення відповідних змін до персонально-довідкового обліку.

Довідка видається станом на дату здійснення перевірки фізичної особи за персонально-довідковим обліком.

Листом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 04.04.2018 року №2557/125/52/018 повідомлено, що відповідно до інформаційної бази МВС України та Єдиного журналу обліку злочинів, кримінальних справ (матеріалів, протоколів) та осіб, які вчинили злочини Печерського РУ ГУ МВС України в місті Києві зазначено, що 29.09.1997 року в порядку ст. 232 КПК України (в ред. 1960 року) кримінальне справа №10-3125 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, направлена до суду. Відомості щодо передачі кримінальної справи №10-3125 до іншого органу, в тому числі ГУ НП у місті Києві, а також до якого саме суду направлена кримінальна справа, відсутні.

Крім того, згідно інформаційної системи МВС України «АРМОР» у кримінальній справі №10-3125 окрім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, також притягався до кримінальної відповідальності ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, якого в той же період було засуджено судом Подільського району міста Києва.

Ухвалою суду від 04.04.2018 року було витребувано у Подільського районного суду міста Києва інформацію щодо наявності в провадженні Подільського районного суду міста Києва кримінальної(их) справи(справ) по обвинуваченню ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3 народження) та/або ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_5).

З відповіді Подільського районного суду міста Києва від 07.05.2018 року вих. №1/275/2018 вбачається, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 та/або ОСОБА_8 в провадження Подільського районного суду міста Києва не надходили.

Більше того, з листа Генеральної прокуратури України від 05.04.2018 року №27/1-162вих-18 вбачається, що за даними інформаційної системи ЄРДР станом на 05.04.2018 року кримінальні провадження, у яких ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, перебуває у статусі підозрюваного (обвинуваченого), а також стосовно нього, не встановлено.

Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 року за №680/28810), в Реєстрі обліку осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та які підозрюються у їх вчиненні, здійснюється з моменту вручення їм письмового повідомлення про підозру.

Відповідальність за своєчасність, повноту та об'єктивність внесення інформації, відповідно до вимог розділу VII Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, покладається на реєстраторів органів досудового розслідування.

Ведення спеціальних обліків осіб у кримінальних провадженнях, у тому числі щодо притягнення їх до відповідальності, здійснюється Міністерством внутрішніх справ України, яке є розпорядником таких даних.

Таким чином твердження відповідача 1 про те, що він є неналежним відповідачем у справі є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до п. 8 розділу 1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є:

- прокурори, у тому числі керівники прокуратур;

- керівники органів досудового розслідування;

- слідчі органів прокуратури, поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів Державної кримінально-виконавчої служби України та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно абз 1 п. 1 розділу ІІ Положення, формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.

У подальшому дана інформація автоматично надходить до бази персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС України та автоматично коригується в ній.

Крім того, абз. 5 п. 2 розділу І Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України передбачено, що користувачами робочого місця віддаленого доступу є посадові особи Департаменту інформаційних технологій МВС, Департаменту інформаційної підтримки та координації поліції "102" і територіальних підрозділів інформаційної підтримки та координації поліції Національної поліції України (далі - підрозділи інформаційної підтримки НПУ), що проводять перевірки за персонально-довідковим обліком, територіальних сервісних центрів МВС, що формують та надсилають запити щодо перевірки фізичних осіб за персонально-довідковим обліком єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Таким чином, суд не погоджується з твердження відповідача 2, та приходить до висновку, що Національна поліція України та Печерське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві є належними відповідачами у даній справі.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 6 розділу ІІ Положення, відомості про кримінальні правопорушення за заявами і повідомленнями, що надійшли до органів дізнання, слідчих, прокурорів до набрання чинності КПК України, щодо яких не прийнято рішення про порушення кримінальної справи чи про відмову в порушенні кримінальної справи, вносяться органами досудового розслідування до Реєстру протягом десяти днів з моменту його впровадження.

При внесенні інформації про кримінальні правопорушення минулих років, у яких встановлено особу правопорушника, одночасно відображаються відомості щодо його затримання, порушення кримінальної справи стосовно нього, пред'явлення обвинувачення за нормами КПК України (у редакції 1960 року), оголошення розшуку тощо.

Облік судових рішень у кримінальних справах, надісланих до суду до 18 листопада 2012 року включно, здійснюється інформаційно-аналітичними підрозділами органів поліції за територіальним принципом на підставі інформації судів для використання при оперативно-довідковому обліку осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Розділом VI вказаного положення передбачено, що прокурори, керівники органів досудового розслідування усіх рівнів забезпечують у відомствах контроль за своєчасним, повним та достовірним внесенням інформації до Реєстру у строки, визначені КПК України та цим Положенням.

Прокурори, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, перед внесенням до Реєстру відповідно до частини третьої статті 283 КПК України даних про результати досудового розслідування особисто перевіряють правильність та повноту відомостей про кримінальне правопорушення, осіб, які їх учинили, та рух кримінальних проваджень.

Керівники підрозділів організаційного забезпечення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи Генеральної прокуратури України, підрозділів ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи прокуратур регіонального рівня забезпечують проведення систематичних перевірок об'єктивного внесення Реєстраторами до Реєстру відомостей про кримінальні правопорушення та результати їх розслідування з урахуванням вимог КПК України та цього Положення.

У разі встановлення фактів невідповідності внесеної до Реєстру інформації матеріалам кримінального провадження або її неповноти вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень.

Відповідно до розділу 11 Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються:

а) раніше складені облікові документи у разі їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку;

б) алфавітні картки на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, до яких не застосовувався запобіжний захід у вигляді взяття під варту, при заміні цих карток на арештантські або картки з рішенням суду;

в) облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок;

г) облікові документи, що підлягають вилученню у зв'язку із закінченням строку їх зберігання відповідно до п. 10 Інструкції.

Як стверджують відповідачі, жодних виправдувальних вироків стосовно ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України не надходило, тому відсутні підстави для вилучення облікових документів.

Однак, з урахуванням відсутні будь-яких відомостей про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1, окрім як запису про це в базі персонально-довідкового обліку, суд приходить до висновку про її недостовірність. Відповідачами суду не надано ніяких документів на підтвердження факту порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи та направлення її до суду, тобто не надано жодних належних і допустимих доказів які б спростовували обґрунтування позовних вимог позивача та неправомірність спірної інформації. Поряд з цим, жодним районним судом міста Києва та Апеляційним судом міста Києва не підтверджено надходження даної справи в їх провадження.

Правові відносини, пов'язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв'язку з обробкою персональних даних регулює Закон України «Про захист персональних даних».

Стаття 6 Закону передбачає, що персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби, визначеної метою їх обробки.

Склад та зміст персональних даних мають бути відповідними, адекватними та ненадмірними стосовно визначеної мети їх обробки.

Згідно п. 6 ст. 8 Закону, суб'єкт персональних даних має право пред'являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що відповідачами не доведено достовірність інформації, яка міститься в системі автоматизованого обліку Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальність, а наявність такої інформації призводить до порушення законних прав та інтересів позивача, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, про

зобов'язання вчинити дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 134, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до Міністерства внутрішніх справ України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ), Національної поліції України, (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ), Печерського управління поліції головного управління Національної поліції у місті Києві (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Московська, 30, ) задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справи України видалити із бази персонально-довідкового обліку інформацію про притягнення до кримінальної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1; паспорт серії НОМЕР_2, виданий Мінським РУ ГУ МВС України в місті Києві 30 вересня 1998 року) за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 Кримінального кодексу України (кримінальна справа №10-3125).

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ю.Т. Шрамко

Судді Д.А.Костенко

В.А.Донець

Рішення у повному обсязі складено 01 червня 2018 року