Справа № 805/3067/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 р. Справа№805/3067/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцька М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) про визнання дій неправомірними щодо зарахування до страхового стажу на пільгових умовах та здійснення певних дій з перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі відповідач, управління, пенсійний орган), в якій просить суд:

1. Визнати дії Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області неправомірними в частині не зарахування до підземного стажу періоду його роботи з 15.02.2005 року по 14.01.2007 року; з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, та з 01.02.2016 року по 11.12.2017 року, в якості електрослюсаря підземного.

2. Визначити період роботи з 15.02.2005 року по 14.01.2007року в шахта №2 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», як такий, що підлягає зарахуванню до пільгового страхового стажу на підземних роботах.

3. Визначити період роботи в ВП «Шахта «Росія»» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2016 року по 11.12.2017 pоку, як такий, що підлягає зарахуванню до пільгового страхового стажу на підземних роботах.

4. Зобов'язати Відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії з 11.12. 2017 року, з врахуванням стажу роботи (страхового стажу) з 15.02.2005 р. по 14.01.2007 року, періоду роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2016 року по 11.12.2017 року, в якості електрослюсаря підземного.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та згідно з вимогами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

У позовній заяві позивач зазначив, що є застрахованою особою і перебуває у трудових відносинах з ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 16 липня 2001 року по теперішній час. З 11.12.2017 року йому призначено пільгову пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (шахтарі).

Щодо підстав для подання позову позивач зазначив на невірне обрахування пільгового стажу його роботи при призначення пенсії.

Відповідач не погоджується з діями відповідача щодо неврахування до пільгового стажу періодів його роботи, зокрема, з 15.02.2005 року по 14.01.2007 року, в якості електрослюсаря підземного, в шахта №2 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з підстав невчасно проведеної роботодавцем атестації робочих місць, з огляду на те, що матеріали пенсійної справи містять відомості про дати проведення атестації, надані шахтою №2 «Новогродвська»: наказ № 102 від 01.02.2000 pоку, та наказ № 35 від 15.01.2007 року та пільговий характер його роботи у спірному періоді підтверджується трудовою книжкою, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи. При цьому, позивач просив суд взяти до уваги, що умови праці в періодах між атестаціями не покращилися і продовжували бути несприятливими, що і підтвердила як попередня, так і наступна проведена атестації.

Окрім того, мотивуючи свою позицію позивач зауважив, що він, як застрахована особа не несе відповідальності за невчасно проведену атестацію робочих місць підприємством в період з 15.02.2005 року по 14.01.2007 року, оскільки не має ніяких для цього підстав чи важелів впливу на ці процеси.

Дії відповідача з не зарахування періодів його роботи в ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2016 року по 11.12.2017 рік позивач вважає їх не обґрунтованими, оскільки посилання відповідача про сплату єдиного соціального внеску до МДЗ України не відповідає фактичним обставинам.

Позивач зауважив, що факт утримання та сплати суми страхових внесків з його заробітної плати підтверджується належними довідками підприємства-страхувальника.

Відповідач заперечив проти задоволення зазначених вимог позивача, просив у задоволенні його позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Так, згідно наданого відзиву від 24.05.2018 року вих. № 7028/07, який надійшов на адресу суду 29 травня 2018 року відповідач, посилаючись на норми Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Закону № 1058) зазначив, що до страхового стажу зараховуються періоди трудової та іншої діяльності особи залежно від факту та суми сплачених внесків. При цьому, відповідно до пункту 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З огляду на відсутність відомостей про сплату підприємством-страхувальником єдиного соціального внеску, відповідач вважає дії з не зарахування відповідних періодів роботи позивача правомірними.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення» (шахтарі).

Відповідач Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є субєктом владних повноважень органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Згідно записів (записи №№ 24-26) у трудовій книжці на імя ОСОБА_1 судом встановлено, що у спірному періоді з 15.02.2005 року по 14.01.2007 року позивача наказом від 17.02.2005 року № 15-к прийнято підземним електрослюсарем 4 розряду в енерго-механічну службу на період ліквідації шахти № 2 «Новогродівська». Наказом від 31.08.2007 року № 64-к звільнено за власним бажанням.

10 вересня 2007 року позивач прийнятий електрослюсарем підземним 4 розряду з повними робочим днем під землею (запис № 27) до відокремленого підрозділу Шахта «Росія» ДП «Селидіввуілля».

27 березня 2012 року переведений електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ від 30.03.2012 року № 381к).

Пільговий трудовий стаж позивача також підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.04.2018 року № 2/435, від 05.12.2017 року № 2/3297, 05.12.2017 року № 297, від 04.12.2017 року № 962, ВІД 11.12.2017 РОКУ № 2/3298 про спуски та підйоми в шахту № 2 «Новогродівська» від 26.03.2018 року № 26/309к, витягами з наказу про атестацію робочих місць від 31.05.2000 року № 398, 15.01.2007 року № 35.

Як вбачається із наданих відповідачем матеріалів пенсійної справи, розпорядженням пенсійного органу від 12.02.2018 року № 1808 позивачеві призначено пенсію за віком відповідно до частини другої статті 14 (підземні роботи), загальний стаж при призначенні пенсії склав 39 років 01 місяць 2дні, у тому числі стаж для призначення пенсії відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» склав 09 років 04 місяці 06 днів.

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою з питань пенсійного забезпечення.

У відповідь листом управління від 05.04.2018 року вих. № 4576/03 позивачеві повідомлено дату та підставу призначення пенсії. Одночасно, позивача поінформовано, що період роботи з 15.02.2005 по 14.01.2007 років в якості електрослюсаря підземного не заховано до пільгового стажу роботи, оскільки підприємством не проведена атестація робочих місць. Так, згідно виписки із наказів про атестацію робочих місці надану підприємством №26/962 від 04.12.2017 року зазначено, що атестація проведена:- наказ № 102 від 01.02.2000; - наказ №35 від 15.01.2007 той час, як згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Це означає, що при призначенні пенсії на пільгових умовах для зарахування до пільгового стажу роботи певного 5-річного періоду у несприятливих умовах праці відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць. Також, пенсійним органом було повідомлено, що періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 року та з 01.02.2016 по 11.12.2017 років не включено до страхового стажу, оскільки згідно даних системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб (СПОВ) відсутня сплата підприємством страхових внесків. Оскільки відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала загальнообовязковому державно пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в суми меншій, ніж мінімальний страховий внесок./арк. справи 13/.

Довідкою № 1701, вих. № 04-22/951, виданої 10 квітня 2018 року Відокремленим підрозділом «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на адресу позивача для предявлення суду засвідчується, що ОСОБА_1 дійсно працює на ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 10.09.2007 року по теперішній час та в період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року роботодавець щомісячно нараховував на його заробітну плату єдиний соціальний внесок (ЄСВ) у розмірі 49,7% та утримував із його заробітної плати ЄСВ у розмірі 2,00%, в тому числі:

ЄСВ утриманий із зарплати робітника у березні 2010 року складав 65,55 грн.,

у квітні 2010 року 58,14 грн.,

у травні 2010 року 58,92 грн.,

у червні 2010 року 65,82 грн.,

у липні 2010 року 63,55 грн.,

у серпні 2010 року 88,07 грн.,

у вересні 2010 року 63,65 грн.,

у жовтні 2010 року - 74,24 грн.,

у листопаді 2010 року 76,36 грн.,

у грудні 2010 року 71,09 грн.,

У вищезазначеній довідці також зазначено, що всі дані відображені у таблиці 6 Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, який щомісяця надавався до Покровської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області /арк. справи 18/

Згідно довідки Відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» № 1701, вих. № 04-22/951 від 10 квітня 2018 року, вбачається, що в період з 01.02.2016 року по 31.12.2017 року роботодавець щомісячно на зарплату ОСОБА_1 нараховував єдиний соціальний внесок (ЄСВ) у розмірі 22% та не утримував із його заробітної плати ЄСВ. Також, у вказаній довідці зазначено, що всі дані про ОСОБА_1 відображені у таблиці 6 Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (Додаток 4), який щомісяця надавався до Покровської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області /арк. справи 19/.

Відповідно до відомостей довідки ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» утримані із заробітної плати, нараховані на зарплату працівників ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» страхові внески за період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року в Пенсійний фонд м. Новогродівки перераховані повністю. Єдиний соціальний внесок, нарахований на заробітну плату працівників ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.02.2016 року по 11.12.2017 року до Красноармійської ОДПІ перераховані повністю. Окрім того, у довідці зазначено, що з 18.07.2017 року ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» відповідно до наказу ДП «Селидіввугілля» від 23.05.2017 року № 105 перейменовано на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» /арк. справи 20/.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у звязку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 14 зазначеного закону, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до норм частини першої статті 24 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-XV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з положеннями частини третьої зазначеної статті страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону № 1058-XV.

Так, абзацом 1 частини першої статті 20 Закону № 1058-XV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі

Відповідно до положень частини другої зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з нормами частини десятої вищенаведеної статті Закону, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Нормами статті 106 Закону № 1058-XV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Як раніше встановлено судом та підтверджено наявними матеріалами справи позивач у спірному періоді працював на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» та із заробітної плати позивача утримувалися страхові внески, що підтверджується відповідними довідками.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у справі Latvia (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі Будченко проти України (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

За таких обставин, в силу вимог статті 24 Закону № 1058- XV суд доходить висновку про неправомірність не зарахування до страхового (пільгового) стажу періоду роботи позивача з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2016 року по 11.12.2017 року.

Щодо не зарахування при обчисленні та призначення пенсії позивачеві періодів його роботи з 15.02.2005 по 14.01.2007 року, у звязку із порушенням строків проведення атестації робочих місць, суд зазначає про наступне.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціально політики України від 18 листопада 2005 року N 383 (надалі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктами 4.2. та 4.3. зазначеного Порядку визначено, що результати атестації застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За змістом цієї норми вбачається, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як встановлено судом, посада «електрослюсар підземний», яку виконував позивач, працюючи на підприємстві підтверджена також за результатами атестації робочих місць, що підтверджується наступними виписками з наказу про підсумки атестації робочих місць за умовами праці: від 31.05.2000 року № 398, 15.01.2007 року № 35.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.1992 року № 442, результати атестацiї використовуються при встановленнi пенсiй за вiком на пiльгових умовах, пiльг i компенсацiй за рахунок пiдприємств та органiзацiй, обгрунтуваннi пропозицiй про внесення змiн i доповнень до спискiв № 1 i 2 виробництв, робiт, професiй, посад i показникiв, що дають право на пiльгове пенсiйне забезпечення, а також для розробки заходiв щодо полiпшення умов працi та оздоровлення працюючих.

До того ж, Міністерство праці та соціальної політики України у листі від 16.12.1999 року № 01-3/2586-02-6 «Про порядок обчислення стажу роботи для призначення пільгових пенсій за результатами атестації робочих місць» роз'яснило, що у разі підтвердження права за результатами атестації впродовж 5 років після ведення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, до пільгового стажу зараховується весь період роботи за професіями і посадами, передбаченими Списками № 1 і № 2, тобто період до дати видання наказу по підприємству про результати проведення атестації і подальший період роботи впродовж 5 років після вперше проведеної атестації.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відмова пенсійного органу в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача з 15.02.2005 року по 11.12.2007 є необґрунтованою.

Верховним Судом під час розгляду справи № 823/795/17 за адміністративним провадженням К/9901/2159/17 було зроблено правовий висновок, згідно якого якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у субєкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобовязати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина друга статті 9 КАС України).

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З аналізу норм статей 5, 245 КАС України вбачається, що захист прав у сфері публічно-правових відносин можливий у спосіб зобов'язання відповідача прийняти певне рішення чи зобов'язання вчинити певні дії.

Оскільки судом встановлено, що період роботи позивача з 15.02.2005 року по 14.01.2007 року; з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, та з 01.02.2016 року по 11.12.2017 року не зараховані відповідачем протиправно, суд доходить висновку про наявність підстав для здійснення відповідного перерахунку пенсії позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір на суму 704,80 грн. /арк. справи 4/.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) про визнання дій неправомірними щодо зарахування до страхового стажу на пільгових умовах та здійснення певних дій з перерахунку пенсії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до підземного стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 15.02.2005 року по 14.01.2007 року; з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, та з 01.02.2016 року по 11.12.2017 року, в якості електрослюсаря підземного.

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд 6, ) зарахувати до пільгового та страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) з 15.02.2005 року по 14.01.2007 року в шахта № 2 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля, з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2016 року по 11.12.2017 pоку в ВП «Шахта «Росія»» ДП «Селидіввугілля».

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд 6, ) здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) з дня призначення пенсії, із врахуванням стажу роботи (страхового стажу) з 15.02.2005 року по 14.01.2007 року, періоду роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2016 року по 11.12.2017 року, в якості електрослюсаря підземного.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд 6, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті 26 червня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.