Справа № 807/579/18
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 червня 2018 рокум. Ужгород№ 807/579/18

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Магістраль ЛТД" про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Фірма "Магістраль ЛТД" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Виконкому Ужгородської міської ради, яким просить визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Ужгородської міської ради № 125 від 08.05.2018р. в частині, прийнятій щодо позивача (стосовно демонтажу електронного табло (рядка) з будівлі по вул. Підградській, 59 у м. Ужгороді).

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Одночасно, пунктом 4 прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради вчиняти дії, спрямовані на примусовий демонтаж електронної вивіски позивача, до завершення розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову мотивовано тим, що враховуючі розпочаті представниками органів місцевого самоврядування активні дії щодо виконання оскарженого рішення (тим більше, до розгляду по суті заяви позивача про його зміну або скасування та надання позивачу обгрунтованої відповіді), а також з огляду на очевидну протиправність оскарженого рішення, в наявності підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради (якому відповідачем доручено фактичне виконання рішення) вчиняти дії, спрямовані на примусовий демонтаж електронної вивіски позивача, до набрання чинності рішенням суду по суті спору.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

Засади рекламної в Україні, регулює відносини, що никають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України "Про рекламу".

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про рекламу" законодавство України про рекламу складається з цього Закону та інших нормативних актів, які регулюють відносини у сфері реклами. Згідно ч. ст. 16 цього Закону - розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Заявою про забезпечення позову позивач просить заборонити Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради здійснювати демонтаж електронного табло (рядка) з будівлі по вул. Підградській, 59 в м. Ужгород до вирішення справи по суті та прийняття судом рішення у справі. При цьому позовні вимоги обґрунтовує тим, що вважає що спірна вивіска не є рекламою у розумінні ч. 7 ст. 8 та ч. 6 ст. 9 Закону України "Про рекламу", оскільки підпадає під визначення "вивіска" чи "табличка".

Згідно ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або є очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обовязкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06.03.2008р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підсумовуючи вищенаведене, суд звертає увагу позивача, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову, однак, зазначені у заяві про забезпечення позову мотиви для його забезпечення не містять обставин, встановлених ч. 2 цієї статті, за яких допускається забезпечення позову, оскільки не вказано яким чином демонтаж спірної конструкції може привести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, суд не вбачає очевидних ознак протиправності оскарженого рішення та ознак порушення прав, свобод або інтересів позивача, за яких необхідно забезпечувати даний позов заявленим заходом, при цьому суд зазначає, що визнання протиправним та скасування рішення виконкому Ужгородської міської ради щодо демонтажу електронного табла (рядка) з будівлі по вул. Підградській, 59 у м. Ужгороді - є предметом розгляду справи по суті, таким чином, забезпечуючи заяву з підстав протиправності оскарженого рішення - судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Стосовно забезпечення позову з підстав можливого подальшого ініціювання вчинення демонтажу електронного табла (рядка) працівниками Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради - суд констатує, що діюче законодавство передбачає можливий захист порушеного права, в тому числі, шляхом відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, тобто, за умови прийняття рішення, вчинення дій чи допущення бездіяльності, а не самої гіпотетичної можливості їх прийняття/вчинення/допущення у майбутньому, в звязку з чим викладені у заяві мотиви для вжиття судом заходів забезпечення позову - є необґрунтованими та передчасними, не підтверджуються наявними доказами, та з цих підстав заява задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (а положення ч. 2 цієї статті (щодо обовязку доказування суб'єктом владних повноважень) застосуванню не підлягають, оскільки такий покладається в частині доведення правомірності рішення, дій чи бездіяльності, а не щодо доведення наявності чи відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову), при цьому, ні позовною заявою, ні заявою про забезпечення позову не надано доказів як небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, так і необхідності понесення значних зусиль та витрат для їх усунення та суд констатує, що саме по собі подання заяви про забезпечення позову не передбачає обов'язковості щодо його задоволення за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради здійснювати демонтаж електронного табло (вивіски) по вул. Підградська, 59 в м. Ужгород до вирішення справи по суті та прийняття судом рішення у справі не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 150, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Магістраль ЛТД" про забезпечення позову - відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд у встановлений ст. 295 КАС України п'ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1