Справа № 648/2736/17
Суддя: Кусік І. В.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 648/2736/17
Провадження № 2-а/648/4/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Когут Є.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, яким просила суд скасувати постанову серії БР № 766382 від 05.09.2017 року про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Свій позов мотивувала тим, що, згідно вищевказаної постанови 05.09.2017 року в 09.00 год. на 206 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, вона, керуючи транспортним засобом Ford Kuga, номерний знак НОМЕР_1, нібито порушила вимоги дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено» та не предявила на вимогу працівника поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страхового полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушила п. 2.2 д1, 2.4 ПДР України, внаслідок чого на неї було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_2 вважає постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 766382 необґрунтованою, безпідставною, а тому протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав: вона керувала своїм транспортним засобом згідно вимог ПДР України та була безпідставно зупинена відповідачем по справі. При цьому, позивач вказала, що мала при собі всі необхідні документи на право керування транспортним засобом. Її вимогу щодо ознайомлення з належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення відповідачем було безпідставно проігноровано та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

17 квітня 2018 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області було виправлено описку в ухвалі Білозерського районного суду Херсонської області № 648/2736/17 від 04 жовтня 2017 року та виправлено прізвище відповідача як «Анцибор».

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області № 648/2736/17 від 17 квітня 2018 року було задоволено заяву позивача про витребування доказів та зобовязано Управління патрульної поліції в м. Херсоні надати суду оригінал справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122 ч.1, ст. 126 ч.1 КУпАП в повному обсязі.

В судовому засіданні:

Позивач надала суду пояснення аналогічні позову, додатково пояснила, що 05.09.2017 року вона керувала своїм автомобілем по обїзній дорозі в с. Чорнобаївка. Підїжджаючи до Т-образного перехрестя, зупинилася перед знаком «Стоп», впевнилася, що не створює перешкод іншим учасниками руху і цей час помітила у дзеркалі заднього виду, що за нею рухається патрульний автомобіль, який її зупинив і повідомив, що нею було порушено вимоги знаку «Стоп». ОСОБА_2 вказала, що їхала за правилами дорожнього руху, їх не порушувала і вимоги знаку виконала. Не надавши позивачу жодних доказів порушення нею правил дорожнього руху, відповідач склав відносно неї постанову серії БР № 766382.

Позивач просила суд взяти до уваги те, що зазначений наряд 02.09.2017 року здійснив ДТП з її сином, який керував мопедом, в результаті чого на відповідача було складено відповідний адміністративний протокол. Крім того, 07.09.2018 року позивачем було написано заяву до Херсонського управління ДБН НП України щодо побиття патрульним нарядом її сина ОСОБА_4, після чого, вказаний патруль почав переслідувати позивача та складати на неї протоколи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 мала всі підстави не довіряти відповідачу, вона викликала інший патрульний наряд, і в цей час патруль, в складі якого був відповідач, поїхав. Копію постанови ОСОБА_2 відповідач не надав, жодних свідків не залучав. Невдовзі до місця зупинки прибув інший патруль, якому позивач надала всі необхідні документи. Тільки після цього знову прибув відповідач і вручив їй копію складеної постанови.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився.

Представник Управління національної поліції у м. Херсоні Департаменту національної поліції надав суду заперечення на адміністративний позов, якими вказав, що 05.09.2017 року відповідач помітив транспортний засіб під керуванням позивача, який здійснював рух з порушенням ПДР України. При законній вимозі відповідача надати документи для перевірки документи, передбачені ПДР України та законом України «Про дорожній рух», позивач категорично відмовилася, що підтверджується відео файлом № . Після встановлення факту вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 ч.1 КУпАП, відповідачем було укладено постанову про адміністративне правопорушення. Представник відповідача наголосив, що позивач підписала постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, не заперечувала щодо скоєного правопорушення та навіть погодилася з ним, про що свідчить відео з нагрудного відео реєстратора. Інспектором патрульної поліції за скоєні правопорушення було складено тільки одну постанову, як того вимагає ст. 36 КУпАП, перед складанням постанови відповідачем було вислухано пояснення позивача та зясовано, що обєктивних причин для зупинки авто з порушеннями ПДР у ОСОБА_2 не було. Інспектором відповідно до вимог ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням було всебічно і повно оцінено докази. Доказів протилежного позивач не надала.

Представник відповідача посилався на Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі, згідно ст. 10 розділу 3 якої поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Дана позиція закріплена і в ст. 252 КУпАП. Таким чином, поліцейський не зобовязаний надавати докази правопорушнику, оскільки, оцінивши їх вже на заключному етапі провадження, одразу виносить постанову про вчинення адміністративного правопорушення. Аналізуючи вищевикладене, представник відповідача наголосив, що позивач не надала жодних доказів на підтвердження своєї правової позиції, все ґрунтується тільки на субєктивній думці з метою уникнути відповідальності, тому просив суд відмовити у задоволенні вимог позивача у повному обсязі.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, втручання в дискреційні повноваження субєкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства. У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконними та скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому.

Таким чином, суд, дослідивши письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст.ст. 2, 90 КАС України, вислухавши пояснення позивача, покази свідка, вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 766382 від 05 вересня 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи транспортним засобом Ford Kuga, номерний знак НОМЕР_2, 05.09.2017 року о 09.00 год. на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 206 км., водій ОСОБА_5 порушила вимоги дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено» та не предявила на вимогу працівників поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушила п. 2.2 д1, 2,4 ПДР України, чим скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідною постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно п. 10 постанови серії БР № 766382, від підпису та отримання постанови ОСОБА_2 відмовилася, при цьому, поруч із цим записом міститься підпис позивача про отримання нею копії постанови.

Як вбачається з витребуваного із Управління патрульної поліції в м. Херсоні оригіналу справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122 ч.1, ст. 126 ч.1 КУпАП щодо складення протоколу серії БР № 766382, в матеріалах справи наявні лише: копія вказаної постанови, пояснення ОСОБА_2 від 05.09.2017 року та рапорт інспектора роти № 1батальйону УПП в м. Херсоні ДПП капітана поліції ОСОБА_6, при цьому пояснення свідків стосовно відмови особи притягнутої до адміністративної відповідальності від підпису та отримання постанови в матеріалах справи відсутні.

З відеофайлу № вбачається, що автомобіль Ford Kuga, номерний знак НОМЕР_1, під час руху на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 206 км, наближаючи до дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», зупинився.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що в 2017 році він був командиром роти патрульної поліції у м. Херсоні. Йому надійшло повідомлення про скаргу на дії його підлеглих і він виїхав на вказане місце. Одразу ж ОСОБА_2 на його вимогу предявила всі необхідні документи.

За телефонним дзвінком свідка відповідач повернувся на місце складення постанови. Тоді ж позивач підписала постанову і надала письмові пояснення по факту її складення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положенням ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у вчиненому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в чого вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню особи до відповідальності.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями ст. 77 КАС України визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача субєкта владних повноважень, який і повинен надати суду всі наявні в нього документи та матеріали, що можуть бути використані як доказ у суді. Таким чином, виходячи із системного аналізу ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та обєктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, підтверджений відповідними доказами.

Як вбачається із спірної постанови серії БР № 766382, відеозапису, відтвореного в судовому засіданні, та пояснень самої ОСОБА_2 її було зупинено та притягнуто до відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП за порушення вимоги дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», при цьому, із відеозапису з місця події вбачається, що водій ОСОБА_2 виконала вимоги знаку.

Відповідно до вимог ст. 35 ч. 1 п. 1 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила Дорожнього руху.

Виходячи з наведеного в судовому засіданні при вивченні всіх наявних у справі доказів встановлено, що дії відповідача (по зупинці транспортного засобу) з самого початку були незаконними, оскільки вищевказані докази спростовують факт наявності порушень ПДР з боку водія ОСОБА_2

Суд звертає увагу й на те, що позивачем по справі є ОСОБА_2, постанова серії БР № 766382 складена відносно ОСОБА_2, при цьому, згідно вказаної постанови, водій ОСОБА_5 порушила ПДР.

При цьому судом було встановлено, що під час оформлення матеріалів адміністративної справи та складення спірної постанови відповідачем було виконано всіх вимог, передбачених ІІІ розділом Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 та, всупереч вимогам ст. 258 КУпАП, копію постанови не було вручено особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності.

Тобто фактично відповідач порушив право позивача на ефективний засіб правового захисту, передбаченого ст. 13 Європейської конвенції з прав людини.

Оцінивши всі надані докази під час слухання справи в їх сукупності, судом встановлено, що дії відповідача, як субєкта владних повноважень, всупереч вимогам чинного законодавства, були незаконними, прийняте ним рішення є необґрунтованим та таким, що винесено без урахування всіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення. При цьому, суд враховує неприязні стосунки між сторонами, повязані з розглядом скарги позивача в рамках кримінального провадження, тому розгляд адміністративної справи не може вважатися безстороннім. Крім того, сама процедура розгляду справи здійснювалася субєктом владних повноважень без дотримання рівності перед Законом, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення та забезпечення реалізації законного права позивача на ефективний засіб правового захисту, в результаті чого діями відповідача було порушено права, свободи та інтереси позивача, тому суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 139 ч.1 КАС України, згідно умов якого при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 2, 72, 77, 90, 139 КАС України, 122 ч.1, 126, ч.1, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 13 Європейської конвенції з прав людини, ст. 35 ч. 1 п. 1 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3, вул. Північна, 11-а, с. Чорнобаївка, Білозерського району, Херсонської області, 75024) до інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 (проспект Сенявіна, 128, м. Херсон, 73000) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії БП № 766382 від 05.09.2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 23 липня 2018 року.

Головуючий: Кусік І.В.