Справа № 464/223/18
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/223/18
пр.№ 2-а/464/81/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №464/223/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить: скасувати постанову Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил № 0014/12600/17 від 21.12.2017, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, як протиправну; судові витрати стягнути з відповідача. В обгрунтування адміністративного позову покликається на те, що зареєстрована фізичною-особою підприємцем, яка уповноважена на роботу з митними органами, а саме здійснює послуги по митному оформленні товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів. На підставі договору-доручення від 03.10.2016 про надання адміністративних послуг декларанта, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5, нею надавалися послуги з декларування транспортного засобу, а саме «Легкового автомобіля, марки Renault, модель Megane, номер кузова НОМЕР_1 VF1BZ1А, рік випуску 2010 року». 03.10.2016 ОСОБА_6 надав їй документи, необхідні для оформлення митної декларації, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.02.2010 №F260961058, рахунок-фактуру (інвойс) від 22.09.2016 №б/н, ОСОБА_6 про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.09.2016, сертифікат відповідності. Даних документів було достатньо для оформлення митної декларації. Зазначає, що здійснила нарахування митних платежів за кодом товару згідно УКТЗЕД НОМЕР_2, а саме ввізне мито 9 552 грн. 90 коп., акцизний податок 4 356 грн. 21 коп., податок на додану вартість 21 887 грн. 61 коп., загальна сума нарахувань 35 796 грн. 72 коп. Митна декларація була прийнята до митного оформлення, жодних зауважень у митного органу не було, та як наслідок автомобіль було розмитнено, сплачено всі платежі, транспортний засіб випущено у вільний обіг. Згідно з інформацією, наведеною у листі АТ «Рено Україна» від 14.09.2017 №296, фактичний рік виготовлення транспортного засобу Renault Megane, кузов VF1BZ1А грудень 2009 року. А тому митний орган прийшов до помилкового висновку, що при митному оформленні даного товару згідно митної декларації станом на день її подання 03.10.2016, підлягали б сплаті митні платежі загальною сумою 84 146 грн. 69 коп. Разом із тим, чинне законодавство не містить обов'язку декларанта перевіряти достовірність товаросупровідних документів, а відтак залучення спеціаліста є правом декларанта, а не його обов'язком. Стверджує, що внесла у декларацію достовірні відомості, які були зазначені в техпаспорті автомобіля та не могла припустити, що товаросупровідні документи містять недостовірні відомості стосовно транспортного засобу, що переміщується через державний кордон. А тому, винесення Міжрегіональною митницею Державної фіскальної служби України 21 грудня 2017 року постанови у справі про порушення питних правил №0014/12600/17 про притягнення до відповідальності за ст.485 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 252 440 грн. 07 коп., враховуючи, відсутність у її діях вини у формі як умислу, так необережності, а відсутні ознаки суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, а тому просить позов задовольнити у повному обсязі. Разом із тим зазначає, що порушенння митних правил, яке полягає в заявленні в митній декларації неправдивих відомостей є закінченим з моменту подання митному органу декларації та не може вважатися триваючим порушенням, а тому на час винесення спірної постанови пройшов строк для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 15.01.2018 адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у ній.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 09.02.2018 визнано поважними причини пропуску звернення позивача до суду, поновлено такий та відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28.03.2018 задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у адміністративному позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що 03.10.2016 року до відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці ДФС позивачем, як декларантом, до митного оформлення було подано товаросупровідні документи на вантаж: «Автомобіль, бувший у використанні, призначений для використання на дорогах загального користування, марки RENAULT модель MEGANE номер кузова НОМЕР_3, рік випуску 2010 року, модельний рік 2010 рік, дата введення в експлуатацію 2010 рік, двигун-дизель, об'єм 1461 см. куб., потужність 66 кВТ, Країна виробництва: Європейський Союз», а саме: митну Декларацію 209000020/2016/005210, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.02.2010 року № F26 0961058, рахунок-фактуру (інвойс) б/н від 22.09.2016 року, ОСОБА_6 про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.09.2016 року № 209090003/2016/02199. Міжрегіональною митницею ДФС було проведено перевірку року виготовлення автомобіля шляхом звернення із запитом до АТ «Рено Україна» офіційного дилера «RENAULT» в Україні. Згідно з інформацією, наданої АТ «Рено Україна» в листі від 14.09.2017 року № 296, фактичний рік виготовлення транспортного засобу RENAULT модель MEGANE номер кузова НОМЕР_3: грудень 2009 року. На підставі отриманої інформації відповідачем був зроблений висновок про те, що позивачем не проведено перевірку року випуску транспортного засобу, що призвело до неправомірного звільнення від сплати митних платежів на загальну суму 84 146, 69 грн. 21 грудня 2017 року в.о. начальником Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 в справі про порушення митних правил № 0014/12600/17 була прийнята постанова, якою ФОП ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та було накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 252 440, 07 грн. У звязку з наведеним, просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Зясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Судом встановлено, що 21 грудня 2017 року постановою у справі про порушення митних правил № 0014/12600/17 позивача ФОП ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 252 440 грн. 07 коп.

Частиною 1 ст.458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч.1 статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ФОП ОСОБА_3 здійснює митне декларування вантажів як митний брокер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією договору доручення від 3 жовтня 2016 року, укладеного між ОСОБА_6 (далі - Довіритель) та ФОП ОСОБА_3 (надалі - «Повірений») на здійснення послуг по декларуванню товарів (брокерських послуг).

Відповідно до п.3.1 вищевказаного договору, Повірений зобов'язаний прийняти від Довірителя повний перелік документів, необхідний для митного оформлення вантажу та транспортного засобу.

Згідно п.4.1 вищевказаного договору, Довіритель зобов'язаний надавати Повіреному всі необхідні документи для оформлення вантажу та транспортного засобу відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 4.3. та 4.4 даного Договору Довіритель зобов'язаний нести повну відповідальність за достовірність наданих Повіреному документів, фактичних даних та документів, що підтверджують код товару за УКТ ЗЕД, необхідних для оформлення ВМД; нести повну відповідальність за достовірність наданої усної інформації та документів, необхідних для оформлення декларації митної вартості (ДМВ), яка підтверджується підписом Довірителя, або його представника на копії бланку ДМВ, що залишається повіреному.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 03.10.2016 року до відділу митного оформлення №2 Львівської митниці ДФС декларантом ФОП ОСОБА_3 для здійснення митного оформлення транспортного засобу подано товаросупровідні документи на вантаж: «RENAULT», модель «MEGANE», кузов «VF1BZ1A» електронну митну декларації за внутрішнім №13048, відповідно до обраного митного режиму імпорту, та товаросупровідні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.02.2010 року № F26 0961058, договір купівлі (рахунка-фактури) б/н від 22.09.2016 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.09.2016 року № 209090003/2016/02199 та інших документів.

Виходячи з наданих документів, декларантом у графі 31 ЕМД зазначено опис товару такого змісту «Ввезення згідно Закону України № 1389-VІІІ від 31.05.2016 легковий автомобіль, бувший у використанні, призначений для використання на дорогах загального користування, марки RENAULT, модель MEGANE, рік випуску 2010 року, модельний рік 2010, дата введення в експлуатацію 18.02.2010, номер кузова НОМЕР_3, номер двигуна: К9KFQ, двигун-дизель, об'єм - 1461 см. куб., колір-чорний, колісна формула-4х2, потужність - 66 кВТ, кузов хетчбек, місць, включаючи водія 5, дверей 5. Країна виробництва: Європейський Союз 2. 1 РР 1» та у графі 33 ЕМД заявлено код товару «НОМЕР_2», та нараховано ввізне мито 9552 грн. 90 коп., акцизний податок у розмірі 0,1030 Євро за 1 см. куб. об'єму двигуна 4 356 грн. 21 коп., податок на додану вартість 21 887 грн. 61 коп., загальна сума нарахування 35 796 грн. 72 коп.

31.08.2017 Міжрегіональною митницею ДФС було направлено запит №168/10/30-70-20-02-16 до ПрАТ «Рено Україна» офіційного дилера «RENAULT» в Україні для встановлення фактичного року виготовлення транспортного засобу RENAULT модель MEGANE номер кузова НОМЕР_3.

Згідно з інформацією, наданої АТ «Рено Україна» в листі № 296 від 14.09.2017 року, фактичний рік виготовлення транспортного засобу RENAULT модель MEGANE номер кузова НОМЕР_3: грудень 2009 року.

Виявлені відповідачем розбіжності в році випуску транспортного засобу призвели до зменшення розміру митних платежів, а відтак відповідач прийшов до висновку, що у зв'язку зі зміною коду товару та наявності для цього коду більшої ставки акцизного податку 1,761 Євро за 1 см. куб. об'єму двигуна, недобори митних платежів за ЕМД 209000020/2016/005210 становлять на 03.10.2016: 84 146 грн. 69 коп.

Відповідно до ст. 416 МК України митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором (417МК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач при подачі митної декларації 209000020/2016/005210, діяла як агент митного оформлення, тобто відповідно до ст.418 МК України як фізична особа - резидент, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером і безпосередньо виконує в інтересах особи, яку представляє митний брокер, дії, повязані з предявленням органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів, потрібних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.02.2010 року № F26 0961058, рахунка-фактуру (інвойс) б/н від 22.09.2016 року, експортної декларації, роком випуску даного транспортного засобу є 2010 рік.

Відповідно до ОСОБА_6 про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.09.2016 року № 209090003/2016/02199, який був проведений державним інспектором ВМО № 3 м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_8, на момент переміщення автомобіля перевізником ОСОБА_6 через митний кордон України законність наданих ним документів, які стали в подальшому у позивача підставою для митного оформлення, не викликала у працівників митниці жодних сумнівів.

А відтак судом встановлено, що в даному випадку у спірних правовідносинах позивач діяв виключно в межах укладеного договору про надання послуг по декларуванню товару, на підставі отриманих від ОСОБА_6 документів та відомостей, що підтверджується наявними у матеріалах доказами та поясненнями сторін у справі.

Таким чином, обставини щодо можливого надання митному органу неправдивих відомостей під час митного оформлення імпортованого товару, які стали підставою для недорахування відповідних податків і зборів, не могли і не залежали від волі позивача, у якого немає обов'язку перевіряти достовірність отриманих документів та відомостей про товар від свого Замовника, а тому у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що необхідний для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Чинним законодавством України не передбачено обов'язку декларанта перевіряти достовірність даних, вказаних у товаросупровідних документах.

Позивач, як декларант, вказала у декларації ті дані, які були вказані у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, рахунку-фактурі (інвойс) б/н від 22.09.2016 року, акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.09.2016 року № 209090003/2016/02199. При цьому той факт, що АТ «Рено Україна» офіційний дилер «RENAULT» в Україні в листі від 14.09.2017 року № 296, зазначає, що фактичний рік виготовлення транспортного засобу RENAULT модель MEGANE номер кузова НОМЕР_3: грудень 2009 року, не свідчить про те, що декларант мала намір ухилитися від сплати обов'язкових платежів і наявності вини, як обов'язкової умови наявності складу правопорушення.

А відтак, ФОП ОСОБА_3 як декларант діяла виключно в рамках своїх повноважень, передбачених ст. 266 МК України, виходячи з наданих їх документів і не могла припустити, що товаросупровідні документи містять недостовірні відомості стосовно транспортного засобу, що переміщується через державний кордон України.

Таким чином, в її діях відсутня вина як у формі умислу (оскільки при декларуванні товару вона не передбачала настання шкідливих наслідків свого діяння, не бажала їх та не допускала настання цих наслідків), так і в формі необережності (оскільки не передбачала можливості настання шкідливих наслідків свого діяння і не повинна була і не могла їх передбачити).

Разом із тим суд звертає увагу, що реєстраційні документи на автомобіль є чинними, недійсними у встановленому законом порядку не визнані, видані уповноваженими органами іноземної держави, а відтак ставити під сумнів достовірність зазначеної у них інформації у позивача не було жодних підстав.

Судом встановлено, що у митну декларацію позивачем були внесені всі відомості, що зазначені у реєстраційних документах на автомобіль.

Позивачкою не вчинено жодних умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, тобто відсутні ознаки суб'єктивної сторони даного правопорушення, оскільки суб'єктивна сторона такого характеризується наявністю прямого умислу, якого у позивача не було.

Це узгоджується з позицією Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 463/6189/15-а (К/9901/18394/18), з якої вбачається, що декларант правомірно зазначає у митній декларації на транспортний засіб ту інформацію, що зазначена у свідоцтві про його реєстрацію, що свідчить і про відсутність обєктивної сторони складу адміністративного проступку, передбаченого ст. 485 МК України.

Щодо твердження відповідача, що ФОП ОСОБА_3 не скористалась правом залучати спеціалістів або експертів, то суд зазначає, що таке є її правом, а не є обовязком, а тому незалучення спеціалістів або експертів не може бути покладено у вину позивачу.

Відповідно до ч. 5 ст.327 МК України у разі необхідності за власним бажанням залучення спеціалістів або експертів може здійснювати декларант.

Зазначена норма є дискреційною і означає, що декларант за певних умов вправі, але не зобовязаний залучати спеціалістів або експертів, тобто МК України передбачає право, а не обовязок залучати спеціалістів або експертів. Якщо б законодавство містило такий обовязок, то його невиконання слугувало б підставою для притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення розміру митних платежів, які необхідно сплатити порушнику.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092 передбачено, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань (п. 7.35).

Згідно з пунктом 7.53.5 ОСОБА_7 дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, матеріали справи про порушення митних правил не містять відомостей про митну вартість транспортного засобу.

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення відповідач керувався службовою запискою, яка не є звітом (актом) про оцінку або висновком експерта.

В зв'язку з вищевказаним, розмір суми митного платежу і розмір штрафу передбаченого ст. 485 МК України, встановлений митницею є незаконним і необґрунтованим.

Згідно п.1 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 530 МК України встановлено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Відповідно до статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем крім службової записки не надано суду жодного доказу, щодо правомірності здійснення нарахування митної вартості транспортного засобу, не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях ФОП ОСОБА_3 відсутній склад порушення митних правил, передбачений ст.485 МК України, оскільки у останньої не було жодного умислу чи необережності на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, прийняті рішення про притягнення позивача до відповідальності є необґрунтованим, прийняті за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, а тому підлягають скасуванню, а позовні вимоги до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин суд вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу правопорушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, оскільки у останньої не було жодного умислу чи необережності на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, рішення про притягнення її до відповідальності є необґрунтованим та прийняте за відсутності належних та достатніх доказів, а відповідно постанова у справі про порушення митних правил №0014/12600/17 від 21 грудня 2017 року підлягає скасуванню.

На підставі статей 49, 50, 57, 327, 416, 417, 485, 489, 530, 531 МК України та керуючись статями 2, 72-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби України від 21.12.2017 у справі про порушення митних правил № 0014/12600/17, якою ФОП ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, визнати протиправною і скасувати.

Стягнути в дохід держави за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби судовий збір в сумі 1762 грн. 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: Міжрегіональна митниця Державної фіскальної служби, , місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 66.

Головуючий Б.Р.Мичка