Справа № 810/3078/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року

Київ

справа №810/3078/16

адміністративне провадження №К/9901/36116/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ-ТРАНС»

до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про визнання протиправними дії та наказу, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

29 вересня 2016 року ТОВ «СВГ-ТРАНС» (далі - позивач, ТОВ «СВГ-ТРАНС») звернулось до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач, Білоцерківська ОДПІ ), в якому просило суд:

- визнати протиправними дії та наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 29.08.2016 № 1215 щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «СВГ-ТРАНС», за результатами якої складений акт перевірки № 0249/25/26/РРО/40114026 від 30.08.2016 року;

- визнати протиправними дії та наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 29.08.2016 № 1214 щодо проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ-ТРАНС», за результатами якої було складено акт перевірки № 0250/25/26/РРО/40114026 від 30.08.2016 року;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 16.09.2016 № у сумі 510,00 грн.; від 16.09.2016 № на суму 178500,00 грн.; від 16.09.2016 № на суму 85,00 грн.; від 16.09.2016 № у сумі 1,00 грн.; від 16.09.2016 № у сумі 30630,55 грн.; від 16.09.2016 № у сумі 510,00 грн.; від 16.09.2016 № у сумі 15489,00 грн.; від 16.09.2016 № у сумі 85,00 грн. (арк. справи 3-8).

Постановою Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2016 року позов задоволений частково: визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області: від 16.09.2016 № , згідно з яким до ТОВ «СВГ-ТРАНС» застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 178 500, 00 грн., від 16.09.2016 № , згідно з яким до ТОВ «СВГ-ТРАНС» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 30 630, 55 грн., від 16.09.2016 № , згідно з яким до ТОВ «СВГ-ТРАНС» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 15 489, 00 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. справи 154, 155-161).

Не погоджуючись постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та просив прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю (арк. справи 175-177). До апеляційної скарги відповідач додав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції (арк. справи 179-180).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 року апеляційну скаргу Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС залишено без руху та встановлений строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї ухвали для надання доказів поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, у зв'язку з тим, що строк на апеляційне оскарження сплив 02.12.2016, тоді як відповідач подав апеляційну скаргу лише 26.12.2016 (згідно штампу вхідної кореспонденції суду), а в поданому апелянтом клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідачем не вказано причин пропуску зазначеного строку, та не додано доказів на підтвердження поважності причин його пропуску, хоча згідно до вимог ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

На адресу Київського апеляційного адміністративного суду 28.02.2017 року від апелянта надійшло клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2016 року, в якому відповідач зазначив, що оскаржувана постанова Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2016, всупереч ст. 167 КАС України, надіслана відповідачу неналежним чином, що стало підставою для пропуску строку на апеляційне оскарження. Також, ще однією підставою для пропуску строку на апеляційне оскарження у справі № 810/3078/16 стало недостатнє бюджетне фінансування потреб контролюючих органів у коштах на сплату судового збору (арк. справи 188-189).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у задоволенні клопотання Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2016 року та у відкритті апеляційного провадження - відмовлено (арк. справи 206-209).

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції від 28 березня 2017 року та постановою суду першої інстанції від 31.10.2016 року, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанції, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права просив скасувати судові рішення, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову (арк. справи 216-220).

Ухвалою ВАС України від 14 липня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року у справі № 810/3078/16, та відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року у справі № 810/3078/16.

В касаційній скарзі, стосовно неправомірності прийняття ухвали про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та відмови у відкритті апеляційного провадження, відповідач зазначив, що оскаржувана постанова Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2016, всупереч ст. 167 КАС України, надіслана відповідачу неналежним чином, що стало підставою для пропуску строку на апеляційне оскарження. При цьому, у відповідності до вимог ч. 2 статті 38 КАС України відповідач не зазначав електронної адреси для направлення судових рішень(арк. справи 216-220).

Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2018 касаційну скаргу передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, суд апеляційної інстанції відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, та, як наслідок у відкритті апеляційного провадження не приймаючи посилання податкової інспекції на те, що судом першої інстанції неправомірно надісланий повний текст постанови на електронну пошту, з огляду на те, що в матеріалах справи містяться документи Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області із зазначенням її електронної адреси. При цьому, колегія суддів звертала увагу, що від ОДПІ жодних заперечень щодо використання такої електронної адреси до суду першої інстанції не надходило. До того ж суд вважав, що недостатнє бюджетне фінансування не є поважною підставою пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 186 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до частин 2, 3 статті 167 КАС України, на вимогу особи, яка бере участь у справі, а так само особи, яка не брала участі у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов'язки, суд у цей самий день видає копію постанови (або її вступної та резолютивної частин) чи ухвали суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови суд повідомляє час, коли особи, які беруть участь у справі, можуть одержати копію постанови в повному обсязі. Суд складає повний текст постанови у строк, передбачений частиною третьою статті 160 цього Кодексу.

Особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня його ухвалення чи складення у повному обсязі або у разі їх звернення вручаються під розписку безпосередньо в суді. Якщо копія рішення надіслана представникові, то вважається, що вона надіслана й особі, яку він представляє.

Судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Проте, як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки від 22.11.2016 року про доставку судового рішення електронною поштою, суд першої інстанції направив постанову Білоцерківській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на електронну адресу: (арк. справи 155).

В матеріалах справи відсутні документальні підтвердження отримання Білоцерківською ОДПІ копії оскаржуваної постанови.

Суд не приймає посилання суду апеляційної інстанції на правомірність направлення судового рішення електронною поштою з посиланням на «Тимчасовий регламент надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження», затвердженого Наказом ДСА від 7.11.2016 року, оскільки вказаний порядок затверджений відповідно до статей 152, 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішення Ради суддів України від 29 лютого 2008 року № 38 щодо створення Єдиної судової інформаційної системи та з метою забезпечення своєчасного отримання учасниками судового процесу, кримінального провадження судових повісток, повідомлень та інших документів під час розгляду судових справ.

При цьому вказаним регламентом не передбачено направлення саме остаточних (кінцевих) судових рішень на електронні адреси сторін.

А у відповідності до статті 1, Тимчасовий регламент визначає порядок надсилання учасникам судового процесу, кримінального провадження процесуальних документів в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді відповідно до процесуального законодавства.

Тобто навіть, якщо керуватись вимогами вказаного регламенту, суд повинен був надіслати копію постанови поштою та на електронну адресу ОДПІ, проте надіслав тільки електронною поштою.

Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, внаслідок неправильного застосування норм процесуального права в розрізі спірного питання у даній справі, дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. З урахуванням чого, суд дійшов висновку про скасування ухвали суду апеляційної інстанції з направленням справи для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року по справі № 810/3078/16, - задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року по справі № 810/3078/16, - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко