Справа № 428/5428/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 428/5428/16-а

адміністративне провадження № К/9901/3720/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 428/5428/16-а

за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року (у складі колегії суддів: Гаврищук Т. Г., Компанієць І. Д., Ястребової Л. В.) установив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії у розмірі 90 % місячної заробітної (чинної) плати на підставі довідки прокуратури Луганської області № 18-230 вих.16 від 31 березня 2016 року;

- скасувати рішення № 1693/2016 від 13 квітня 2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії;

- зобов'язати відповідача здійснити з квітня 2016 року перерахунок призначеної пенсії в розмірі 90 % від розміру заробітної плати, призначеної у довідці прокуратури Луганської області № 18-230 вих.16 від 31 березня 2016 року, без обмеження її максимального розміру;

- зобов'язати відповідача виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з квітня 2016 року.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що відповідач незаконно та безпідставно відмовився перераховувати пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року за № 213.

3. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 червня 2016 року позовні вимоги задоволено:

- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Луганської області № 18-230 вих.16 від 31 березня 2016 року;

- скасовано рішення № 1693/2016 від 13 квітня 2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії;

- зобов'язано відповідача здійснити з 01 квітня 2016 року перерахунок призначеної пенсії позивачу у розмірі 90 % від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області № 18-230 вих.16 від 31 березня 2016 року, без обмеження її максимального розміру;

- зобов'язано відповідача виплатити позивачу недоплачену різницю пенсії між фактично отриманою пенсією та перерахованою за період з 01 квітня 2016 року.

4. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області задоволено. Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 червня 2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з вказаним рішенням апеляційного суду, позивач у вересні 2016 року звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. Скаржник просила постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року скасувати, а постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 червня 2016 року - залишити в силі.

6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2016 року у даній справі визначено суддю-доповідача Мойсюка М. І.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

9. Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 12 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року у справі № 428/5428/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2018 року справу було прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено касаційний розгляд в порядку письмового провадження на 27 червня 2018 року.

12. Станом на 27 червня 2018 року заперечення або відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. Судами попередніх інстанцій установлено, що позивачу у червні 2001 року призначено пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

27 лютого 2015 року відповідно до наказу прокурора Луганської області за № 210к від 27 лютого 2015 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням.

14 05 квітня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок з квітня 2016 року її пенсії, виходячи з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників, згідно довідки прокуратури Луганської області за № 18-230 вих.16 від 31 березня 2016 року.

15. Рішенням № 1693/2016 від 13 квітня 2016 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, оскільки згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

16. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив із того, що перерахунок пенсії має здійснюватися з урахуванням норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» перерахунок має бути проведено виходячи з розміру раніше призначеної позивачеві пенсії, а саме 90 % від суми місячного заробітку з урахуванням підвищення заробітної плати та з урахуванням вже проведених виплат.

18. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, а тому правові підстави для зобов'язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії позивачу на підставі ч. 18 ст. 50-1 Закон України «Про прокуратуру» відсутні.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом апеляційної інстанцій у зазначеному судовому рішенні неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

20. Скаржник зазначає, що право на перерахунок пенсії надано їй з моменту призначення пенсії та на підставі діючого на той час законодавства.

21. Скаржник вказує, що положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року за № 213 не можуть бути підставою для відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію.

22. Оскільки позивачу пенсію призначено до внесення змін в Закон України «Про прокуратуру», то зміни, які звужують зміст та обсяг існуючих прав, не повинні застосовуватись, оскільки це б суперечило ст. 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

24. Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, призначеної йому згідно Закону № 1789-ХІІ.

25. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

26. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

27. Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом № 1789-ХІІ. Зокрема, ст. 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 цієї статті).

28. Частина 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 15 липня 2015 року, передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

29. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

30. Відтак, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

31. У справі, що розглядається, право на перерахунок пенсії на час звернення позивача з відповідною заявою до пенсійного органу не передбачене законом. До того ж Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не може перебирати на себе повноваження Кабінету Міністрів України, яким не вчинені відповідні дії, а саме, не визначені умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Тому Суд не може оцінити дії відповідача на відповідність ст. 22 Конституції України, адже відсутні норми права, які б Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області мало застосувати на виконання своїх повноважень у контексті правовідносин, що розглядаються.

32. 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон 1789-ХІІ (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).

33. Отже, на час прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

34. Постанова Кабінету Міністрів України № 1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її п. 6 застосовується з 01 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

35. Враховуючи наведене, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

36. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа № 711/6019/16-а) та від 02 березня 2018 року (справи № 264/1617/17, № 761/21804/17), від 14 березня 2018 року у справі № 713/793/16 (К/9901/12389/18), від 15 березня 2018 року у справі № 372/2316/17 (К/9901/2953/17) та від 11 квітня 2018 року у справі № 766/13021/16-а (К/9901/22165/18).

37. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

38. Відтак, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

39. З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру», оскільки положення цієї статті втратили чинність.

40. Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

41. Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

42. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

43. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

44. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року у справі № 428/5428/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб