Справа № 808/5794/13-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року

Київ

справа №808/5794/13-а

адміністративне провадження №К/9901/20973/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2015 року

у справі №808/5794/13-а

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення бюджетної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ) звернулась до Верховного суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі в зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалою Верховного Суду України від 4 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

27.02.2018 справу передано до Касаційного адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Згідно з приписами частини 1 статті 242 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) за наслідками розгляду справи більшістю голосів від складу суду приймається одна з таких постанов :

про повне або часткове задоволення заяви;

про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до частини 1 статті 244 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) суд відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися або норма права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосована правильно.

Постанова про відмову у задоволенні заяви має бути вмотивованою.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2015 залишено без задоволення касаційну скаргу СДПІ, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року - без змін. Вказаними судовими рішеннями визнано протиправними дії СДПІ щодо ненадання до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі висновку щодо відшкодування на користь позивача податку на додану вартість.

За результатами касаційного перегляду справи Вищий адміністративний суд України погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, перерахування якого не здійснено останньому у зв'язку з порушенням податковим органом порядку та строків надання органам держказначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. При цьому судом касаційної інстанції до спірних правовідносин застосовано положення статті 200 Податкового Кодексу України, якою встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків.

В якості прикладу неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права СДПІ послалась на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28.02.2013 у справі 2а/1270/1869/2012.

Зі змісту ухвали суду касаційної інстанції вбачається, що суд дійшов висновку, що у разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, а тому способом захисту цього права має бути вимога про стягнення коштів (відшкодування заборгованості) або скасування податкового повідомлення-рішення, яким зменшено суму бюджетного відшкодування. Таким чином, оскаржені позивачем дії податкового органу неможливо вважати його рішенням, дією чи бездіяльністю, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин, а відтак вони не підпадають під дію пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України.

На цій підставі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.02.2013 судові рішення попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльність податкового органу щодо ненадання органу державного казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету по декларації з податку на додану вартість скасовано та провадження в цій частині закрито.

Вказаний висновок суду касаційної інстанції не відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постановах цього суду від 02.12.2015 року у справі №826/17403/14; від 27.10.2015 року у справі № 2а-592/12/1370; від 07.03.2017 року № 820/19449/14 відповідно до якої помилковими є рішення судів про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ, позаяк така вимога не є правильним способом захисту прав платника ПДВ. Правильним механізмом є (може бути) вимога про зобов'язання контролюючого органу виконати покладені на нього Законом і підзаконними актами обов'язки щодо надання органу ;казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відтак, судом касаційної інстанції у справі №808/5794/13-а правильно застосовано норми права, що регулюють спірні правовідносини.

Враховуючи наведене колегія суддів Касаційного адміністративного суду вважає відсутніми підстави для задоволення заяви СДПІ про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.10.2015.

Керуючись статтями 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) та пунктом 1 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017),

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 жовтня 2015 року в справі 808/5794/13-а

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

І.Я. Олендер