Справа № 2-а-25/10
Суддя: Васіна Л. А.
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2а-25/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська

у складі:

головуючої судді Васіної Л.А.

при секретарі Гаврилові О.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Дніпропетровська про стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Дніпропетровська, у якому просить суд:

- Визнати відмову відповідача відносно виплати їй щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком не правомірними;

- Зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком;

- Стягнути із відповідача на користь позивача недоплачену їй щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за 2006-2008 роки в сумі 4 471, 20 гривень.

В обґрунтування заявленого адміністративного позову ОСОБА_1 посилається на те, що він відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни.

Згідно ст. ст. 77, 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» та п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року вимоги п.12 ст.71, ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмір соціальної допомоги, яка повинна йому виплачуватись становить 30% мінімальної пенсії за віком. Однак протягом 2006-2007 років така допомога їй не виплачувалась.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб. Які втратили працездатність.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з першого січня 350 гривень, з першого квітня 359 гривень, з першого жовтня 366 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з першого січня 380 гривень, з першого квітня 406 гривень, з першого жовтня 411 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з першого січня 470 гривень, з першого квітня 481 гривень, з першого жовтня 498 гривень.

Таким чином не виплачена йому відповідачем щомісячна державна соціальна допомога склала: в 2006 році 1 290 гривень, в 2007 році 1 442 гривень, в 2008 році 1 737, 90 гривень, а всього за період 2006-2008 року 4 471, 20 гривень.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх .

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Дніпропетровська в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. В наданих в ході попереднього розгляду справи письмових запереченнях позов не визнав у повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на пропуск позивачкою строку для звернення до суду. Також в письмових запереченнях зазначив, що були внесені відповідні зміни до Законів України, якими регулювалися спірні правовідносини та з 01.01.2008 року позивачу нараховується та виплачується надбавка до пенсії у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Вислухавши позивача, перевіривши доводи, викладені в письмових запереченнях представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач у судовому засіданні підтвердив що, про факт порушення прав йому стало відомо лише в березні 2009 року, а тому вимоги позивача не можуть поширюватися на події які виникли більш ніж за рік до подачі адміністративного позову до суду. Оскільки адміністративний позов подано до суду 30.03.2009 року то й зобовязання відповідача здійснити певні дії необхідно з 30.03.2008 року.

Як встановлено в судовому засіданні позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні № 171050 виданому 01.09.1999 року (а. с. 11).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Тому відповідач нараховував та виплачував позивачеві надбавки в 2008 році визначені постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відновлено в первісній редакції щодо підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно п. п. 1, 2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням зазначених вище обставин, встановлених судом та положень закону, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню та слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати надбавки до пенсії позивачу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішення Конституційного Суду України за період з 30.03.2008 року до 31.12.2008 року; зобовязавши відповідача провести ОСОБА_1 нарахування та здійснити виплати підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 30.03.2008 року до 31.12.2008 року з урахуванням виплаченої за 2008 рік надбавки, так як відповідач самостійно не здійснив такого нарахування після набрання рішеннями Конституційного Суду України законної сили.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заперечення відповідача стосовно відсутності на законодавчому рівні механізму згідно з яким можливо було визначити величину мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни» судом не приймаються до уваги оскільки зазначене не звільняє суб'єкта владних повноважень в особі Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Дніпропетровська діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 100, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Дніпропетровська про стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни задовольнити частково.

Визнати відмову Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Дніпропетровська щодо не проведення нарахування та виплати надбавки до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішення Конституційного Суду України за період з 30.03.2008 року по 31.12.2008 року неправомірною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Дніпропетровська провести нарахування та здійснити виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 30.03.2008 до 31.12.2008 з урахуванням виплаченої за 2008 рік надбавки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Л.А. Васіна