Справа № 159/4877/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3905/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_2, м. Луцьк, повний текст рішення складено 10 квітня 2018 року) у справі №159/4877/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування і невиплати компенсації втрати частини доходів в звязку з порушенням строків виплати пенсії в належному розмірі на виконання постанови Ковельського міськрайонного суду від 21.06.2010 року (2-1000/2010), постанови Ковельського міськрайонного суду від 10.01.2011 року (№2а-157/2011) та постанови Ковельського міськрайонного суду від 12.07.2017 року (№2а/0306/6214/11). Зобовязати відповідача нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії в належному розмірі за період з 01 червня 2007 року по серпень 2017 року, розрахувавши її розмір методикою відповідно до статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що на виконання вищевказаних рішень управлінням Пенсійного фонду проведено відповідний перерахунок пенсії та нараховано пенсійні виплати (доплату) у сумі 32 276,73 гривні. Зазначена сума була виплачена позивачу лише у серпні 2017 року. Апелянт вважає, що несвоєчасність виплати пенсії у належному розмірі сталась саме з вини відповідача. Разом з тим, при виконанні рішень судів у частині нарахування доплат до пенсії за минулий час відповідачем, на виконання вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ №159 від 21 лютого 2001 року, не було нараховано компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, про що йому стало відомо з листа Ковельського ОУПФ України у Волинській області від 24.11.2017 року №14426/02-22-21.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому в задоволенні апеляційної скарги позивача слід відмовити.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (перша категорія) внаслідок захворювання, повязаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримує пенсію згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2010 року у справі №2-1000/2010 з урахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі Волинської області провести ОСОБА_1 перерахунок основної та додаткової пенсії по інвалідності у відповідності зі статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, у періодах з 01 червня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 01 травня 2010 року, і виплатити йому різницю між перерахованою і отриманими ним сумами пенсій.

На виконання вищевказаного рішення розпорядженням управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі від 04.10.2013 року №125464 позивачу проведено відповідний перерахунок пенсії та нараховано пенсійні виплати (доплату) у сумі 101 624,08 грн.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.01.2011 року у справі №2а-157/2011 з урахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2012 року зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 17.06.2010 року по 17.12.2010 року державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на підставі ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які обчислюються відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплачених сум.

На виконання вищевказаного рішення розпорядженням управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі від 16.02.2011 року №125464 позивачу проведено відповідний перерахунок пенсії та у березні 2011 року відповідачем виплачено позивачу 30251, 19 грн. Вказані обставини підтверджуються довідкою відповідача від 21 лютого 2018 року № 1714/02-22-21 (том 1, а.с. 222), розпорядженням управління ПФУ України у місті Ковелі 125464 від 16.02.2011 року (том 1, а.с. 226) та постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 24406788 від 29.04.2011 року.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.07.2011 року у справі №2а/0306/6214/11 з урахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2014 року зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на підставі ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які обчислюються відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплачених сум починаючи з 16.12.2010 року по 18.06.2011 року включно з урахуванням виплачених сум.

На виконання вищевказаного рішення розпорядженням управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі від 18.08.2011 року №125464 позивачу проведено відповідний перерахунок пенсії та нараховано пенсійні виплати (доплату) у сумі 32 276,73 грн.

Виконавчі документи по справах №2-1000/2010 та №2а/0306/6214/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі Волинської області відповідно до Порядку № 440 передано Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області до Головного управління Казначейства разом з іншими рішеннями, виконання яких гарантується державою, на підставі акту приймання-передачі від 09.04.2015 № 4 за 1 квартал 2015 року (перша черга).

Два судові рішення направлені для виконання до Державної Казначейської служби України за бюджетною програмою КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою.

30.08.2017 року Державною казначейською службою України кошти на виконання вищевказаних двох судових рішень перераховані позивачу на підставі платіжних доручень від 09.08.2017 року № 2327 та № 2338. Вказані обставини підтверджуються листом Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області від 02.04.2018 року № 13-17/201-1380 (т. 2, а.с. 5) та платіжними дорученнями № 2327 від 09.08.2017 року на суму 101624, 08 грн. та №2338 від 09.08.2017 року на суму 32276, 72 грн.

16 листопада 2017 року позивач звернувся до Ковельського ОУПФ України у Волинській області із заявою в якій просив поінформувати його письмово про виконання рішень Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2010 року у справі №2-1000/2010, від 10.01.2011 року у справі №2а-157/2011 та від 12.07.2011 року у справі №2а/0306/6214/11, вказавши строки виплати, суму доплати та надавши пояснення їх несвоєчасної виплати.

Листом від 24.11.2017 року №14426/02-22-21 Ковельське ОУПФ України у Волинській області повідомило позивача, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2011 року, винесеної на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.01.2011 року у справі №2а-157/2011 управлінням прийнято відповідне рішення та зроблено перерахунок, яким нарахована доплата у розмірі 30 251,19 грн. та яка виплачена у березні 2011 року.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.09.2013 року, винесеної на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2010 року у справі №2-1000/2010 управлінням прийнято відповідне рішення та зроблено перерахунок, яким нарахована доплата по вказаній постанові у розмірі 101 624,08 грн. та яка включена у додаткові відомості у листопаді 2013 року.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2011 року, винесеної на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.07.2011 року у справі №2а/0306/6214/11 управлінням прийнято відповідне рішення та зроблено перерахунок, яким нарахована доплата по вказаній постанові у розмірі 32 276,73 грн. та яка включена у додаткові відомості у вересні 2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ №159 від 21 лютого 2001 року.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно з статтею 4 Закону України № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до положень статті 6 Закону України №2050-ІІІ компенсацію виплачують за рахунок коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.01.2011 року у справі №2а-157/2011 згідно з розпорядженням управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі від 16.02.2011 року №125464 ОСОБА_1 нараховано та виплачено у березні 2011 року пенсійні виплати у сумі 30 251,19 грн. (а.с.226). Даний факт підтверджується довідкою Ковельського ОУПФ України у Волинській області від 21.02.2018 року №1714/02-22-21 (а.с.222), та постановою державного виконавця ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції від 29.04.2011 року про закінчення виконавчого провадження ВП №24406788 з виконання виконавчого листа за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.01.2011 року у справі №2а-157/2011 у звязку з виконанням рішення суду.

Щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування і невиплати компенсації втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в належному розмірі на виконання постанов Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2010 року у справі №2-1000/2010 та від 12.07.2011 року у справі №2а/0306/6214/11 та зобов'язання нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в належному розмірі за період з 01 червня 2007 року по серпень 2017 року, суд виходив з наступного.

На виконання вищевказаних рішень Ковельського міськрайонного суду Волинської області та на отримані від відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області повідомлення від 25.02.2015 року №2548/03-37/03 та №2548/03-37/03 відповідачем були складені відповідні довідки, а саме: на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2010 року у справі №2-1000/2010 довідка про здійснення нарахування від 16.03.2015 року №2361/02-20-22 з зазначенням реквізитів та суми нарахованої доплати 101 624,08 грн.; на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.07.2011 року у справі №2а/0306/6214/11 довідка про здійснення нарахування від 16.03.2015 року №2359/02-20-22 з зазначенням реквізитів та суми нарахованої доплати 32 276,73 грн.

З листа Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області від 02.04.2018 року №13-17/201-1380 (т.2, а.с.5-7) видно, що виконавчі документи по справах №2-1000/2010 та №2а/0306/6214/11 відповідно до Порядку №440 передано УДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області разом з іншими рішеннями, виконання яких гарантується державою, на підставі акта приймання-передачі від 09.04.2015 року №4 за І квартал 2015 року (І черга). Зазначені вище судові рішення направлені Головним управлінням ДКС України у Волинській області для виконання до Державної казначейської служби України за бюджетною програмою КПКВ 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою. 30 серпня 2017 року Державною казначейською службою України кошти на виконання вищевказаних судових рішень перераховані позивачу на підставі платіжних доручень від 09.08.2017 року №2337 у розмірі 101 624,08 грн. та №2338 у розмірі 32 276,73 грн.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України №4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №4901-VI цей Закон набирає чинності з 1 січня 2013 року.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості:

- у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

- у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами;

- у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

З метою реалізації вказаного Закону України Кабінет Міністрів України 03 вересня 2014 року прийняв постанову №440, якою затвердив Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до пункту 20 Порядку №440 погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845.

Відповідно до п. 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих:

1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника;

2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Згідно з пунктом 48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Відповідно до п. 49 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 50 Порядку №845 за порушення встановленого законом строку перерахування коштів компенсація нараховується Казначейством, якщо боржником є державний орган.

Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.

У рішенні (постанові) про виплату компенсації зазначаються:

-назва і дата видачі виконавчого документа, найменування органу, що його видав;

-повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), код згідно з ЄДРПОУ або податковий номер (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серія і номер паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття такого номера, реквізити рахунків стягувача і боржника;

-дата надходження документів та відомостей, необхідних для перерахування коштів, дата закінчення встановленого законом строку для перерахування коштів, дата перерахування коштів стягувачу;

-строк прострочення платежу;

-реквізити рахунка, з якого здійснюється безспірне списання;

-спосіб перерахування коштів стягувачу;

-сума нарахованої компенсації.

Рішення про виплату компенсації затверджується Головою Казначейства, а постанова - керівником органу державної виконавчої служби.

Для реалізації Закону України №4901-VI та Порядку №845 Державною казначейською службою України 19 квітня 2013 року видано наказ №63 Про здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.

Відповідно до зазначеного наказу, Головні управління Казначейства:

- у разі передачі органами державної виконавчої служби рішень відповідно до Порядку №440, організовують прийняття таких рішень, підписання та затвердження таких актів приймання - передачі;

- забезпечуються облік і зберігання судових рішень до настання їх черги виконання за бюджетною програмою КПКВ 350404 Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою;

- не раніше ніж за два місяці до настання черги для виконання судового рішення, супровідним листом направляють до Казначейства документи, що стосуються їх виконання за бюджетною програмою КПКВ 350404 Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою.

Взявши до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідальною за виконання судових рішень, що гарантовані державною, якими є рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2010 року у справі №2-1000/2010 та від 12.07.2011 року у справі №2а/0306/6214/11, є саме Державна казначейська служба України, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів, а також, рішення про перерахунок пенсії позивача носили зобовязальний характер та були вчасно виконані відповідачем. Зокрема, боржником (Ковельським ОУПФ України у Волинській області) проведено перерахунок та передано органам Державної виконавчої служби виконавчі документи для ведення обліку рішень виконання яких гарантуються державою. Виплата ж за вказаними рішеннями проводилась саме Державною казначейською службою України.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі №159/4877/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст постанови складений 27 червня 2018 року.