Справа № 826/6410/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 травня 2018 року №826/6410/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Україна» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Україна», (далі - позивач), до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві, (далі - відповідач, контролюючий орган), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.11.2015 р. № та №, (далі - оскаржувані рішення).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню як такі, що прийняті на підставі висновків перевірок позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

У ході судового розгляду даної справи представники позивача заявлені вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх повністю.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд залишити його без задоволення. Пояснив, що оскаржувані рішення відповідачем прийнято правомірно, адже у ході перевірок позивача виявлена сума готівкових коштів, яка не оприбуткована належним чином у книзі обліку розрахункових операцій, (далі - КОРО), на підставі фіскальних чеків, що є порушенням п. 2.6 глави ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637, (далі - Положення №637).

У відповідне судове засідання представник відповідача не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи сторона відповідача повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України від 06.07.2005 р. №2747-IV у редакції, що діяла до 15.12.2017 р.), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Контролюючим органом проведено фактичні перевірки позивача, за результатами яких 02.11.2015 р. та 03.11.2015 р. складено акти (номери бланків №000279 та №000275 відповідно).

Як зазначено в актах фактичних перевірок, позивачем не оприбутковано в КОРО №р/4 готівкову виручку за 21.03.2015 р. на суму 239455,23 грн., що надійшла до каси 21.03.2015 р. Фіскальний звітний чек №605 роздруковано 23.03.2015 р. о 08 год. 52 хв. 24 с. Перевіркою зроблено висновок, що готівкові кошти за 21.03.2015 р. оприбутковано 23.03.2015 р., тобто не в день фактичного її одержання. У КОРО відсутні відмітки щодо проведення ремонтів реєстратора розрахункових операцій, (далі - РРО).

Також контролюючим органом під час однієї з фактичних перевірок виявлено, що позивачем не здійснено облік готівкових коштів у сумі 28310,30 грн. на підставі фіскального звітного чека від 21.07.2015 р. №0019 в КОРО №р/1.

Вказані обставини стали підставою для складення 17.11.2015 р. відповідачем оскаржуваних рішень:

- №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1197276,15 грн.;

- №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 141551,50 грн.

За результатами адміністративного (досудового) оскарження перелічені рішення залишено без змін.

Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень Національного банку України (п. 6 ст. 33 Закону України «Про Національний банк України»).

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами, а також окремі питання організації банками робіт з готівкою, є Положення №637, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за № 40/10320.

У відповідності до п. 1.2 цього Положення, оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з абз. 1-3 п. 2.6 Положення №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п. 1.2 глави І 1 Положення №637, КОРО - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Відповідно до п.п. 5, 6 і 8 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 р. №417, (далі - Порядок №417), використання книги ОРО, зареєстрованої на господарську одиницю, передбачає, зокрема: наявність книги ОРО в господарській одиниці, на яку ця книга зареєстрована, або на місці проведення розрахунків; здійснення записів про реквізити розрахункових квитанцій до початку використання розрахункової книжки та безпосередньо після закінчення її використання у межах робочого дня чи зміни; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, зокрема, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

У разі роздрукування на РРО протягом робочого дня декількох фіскальних звітних чеків усі вони підклеюються у відповідній книзі ОРО, записи в розділі 2 книги ОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, то графи 3 і 4 розділу 2 книги ОРО можна не заповнювати.

Отже, облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі ОРО передбачає як вклеювання фіскальних звітних чеків РРО у розділ 1 книги ОРО, так і виконання записів у розділі 2 книги ОРО.

Згідно правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду України від 01.04.2014 р. у справі №21-54а14, від 15.10.2013 р. у справі №21-247а13, від 15.10.2013 р. у справі №21-306а13, від 02.04.2013 р. у справі №21-439а13, від 26.02.2013 р. у справі №21-7а-13, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.05.2013 р. №К-1675/10 і постанові від 18.03.2013 р. №К-34582/10, кошти вважаються облікованими у книзі ОРО в разі заповнення як розділу 1, так і розділу 2 вказаної книги. Виходячи з того, що законодавством під «оприбуткуванням готівки» у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО розуміється своєчасне (у день одержання готівкових коштів) здійснення обліку таких коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, то не здійснення відповідних записів в книзі обліку розрахункових операцій згідно із Z-звітом у день одержання готівкових коштів у порядку, встановленому законодавством, не може вважатися «оприбуткуванням готівки».

В силу п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 р. №436/95, (далі - Указ №436/95), у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, - за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

У ході судового розгляду справи з’ясовано, що штрафні санкції до позивача застосовано у зв’язку із не оприбуткуванням в КОРО №р/4 готівкової виручки за 21.03.2015 р. на суму 239455,23 грн., що надійшла до каси 21.03.2015 р. Фіскальний звітний чек №605 роздруковано 23.03.2015 р. о 08 год. 52 хв. 24 с. Перевіркою зроблено висновок, що готівкові кошти за 21.03.2015 р. оприбутковано 23.03.2015 р., тобто не в день фактичного її одержання. У КОРО відсутні відмітки щодо проведення ремонтів РРО.

Також контролюючим органом виявлено, що позивачем не здійснено облік готівкових коштів у сумі 28310,30 грн. на підставі фіскального звітного чека від 21.07.2015 р. №0019 в КОРО №р/1.

З приводу викладеного представники позивача у судових засіданнях зауважили, що виявлені у ході перевірок обставини стали наслідком відключення електроенергії та поломкою РРО.

Суд доводи представників позивача приймає, водночас зауважує, що позивачем, зважаючи на виниклі обставини, не дотримано процедури обліку коштів у разі відключення електроенергії та поломкою РРО.

Зокрема, не роздрукування Z-звіту протягом доби є порушенням законодавства про РРО, і якщо контролюючий орган виявив таке порушення, застосовуються штрафні санкції.

Так, п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що одним із обов’язків суб’єктів господарювання є щоденний роздрук (за виключенням автоматів із продажу товарів (послуг)) фіскальних звітних чеків (Z-звітів). Саме на підставі Z-звіту здійснюється оприбуткування готівки, прийнятої через РРО в касу.

Відповідно до п. 2.6 Положення п №637, як вже зазначено вище, усю готівку, що надходить до кас, потрібно своєчасно (у день її одержання) та в повній сумі оприбутковувати. Коли готівкові розрахунки оформлюють із застосуванням РРО, під оприбуткуванням розуміють облік готівки на повну суму фактичних надходжень на підставі денного звіту.

Тож, якщо суб’єкт господарювання використовує РРО, без Z-звіту він не зможе оприбуткувати готівку. Але у суб’єкта господарювання іноді, як у даному випадку, виникають ситуації, коли РРО виходить з ладу.

У такому випадку, у разі несправності РРО, необхідно вилучити всю суму готівки, що знаходиться у касі РРО, оформивши відповідну розрахункову квитанцію. При цьому, у корінці такої розрахункової квитанції потрібно зробити помітку «Службова видача». Така розрахункова квитанція є підставою для оприбуткування виручки за день несправності РРО. Такі дії суб’єкта господарювання у разі поломки або несправності РРО передбачені Порядком №417, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 р. за №1618/24150. Іноді початок та закінчення одного циклу використання розрахункової книжки на період несправності РРО припадають на різні робочі дні. У такому разі за кожний робочий день у розділі 3 КОРО на РРО здійснюються окремі записи. Крім того, на підставі даних розрахункових квитанцій щоденно здійснюються записи в розділі 2 КОРО.

При цьому, якщо на період виходу з ладу РРО або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням КОРО та розрахункової книжки, то після встановлення відремонтованого (резервного) РРО або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через РРО суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також відповідно до контрольної стрічки (у випадку обнулення оперативної пам'яті) - за час роботи, що передував виходу РРО з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою ПДВ, після чого слід виконати Z-звіт. За потреби виконується операція «службове внесення» на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків.

Однак, як встановлено судом, позивачем викладені вимоги не виконані. Зокрема, не оформлено відповідні розрахункові квитанції, у таких квитанціях не зроблено необхідні помітки. У розділі 3 КОРО відсутні необхідні записи.

Суд зауважує, що виявлені у ході перевірки факти несвоєчасного оприбуткування готівки, а саме оприбуткування виручки без роздрукування відповідного Z-звіту або у разі несправності РРО без оформлення відповідних розрахункових квитанцій та відповідних записів у КОРО є підставою для застосування штрафних санкцій відповідно до п. 1 Указу №436/95.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій шляхом складення оскаржуваних рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Україна» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є таким, що не підлягає задоволенню.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 143, 243-246, 255 КАС України, суд –

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Україна» (місцезнаходження: 03026, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 135, ) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко