Справа № 826/18/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Київ № 826/18/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Скидан С.В., представника відповідача Кобилянського О.В., у відсутність позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення, стягнення допомоги,

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправною відмову від 29.11.2017 №222/4/1771 у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби;

- стягнути одноразову грошову допомогу з відповідача у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач протиправно відмовив у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» на підставі акту огляду Медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0198800.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін.

В судові засідання 03.05.2018 й 22.05.2018 позивач не з`являвся, повноважного представника не направляв. 15.05.2018 надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судових засіданнях проти задоволення позову заперечив, подавши відзив на позовну заяву та додаткові пояснення. Усно пояснив, що позивачем не було подано всіх документів, передбачених Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - що позбавило військову частину можливості сформувати та направити розпоряднику бюджетних коштів висновок з документами для прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні допомоги.

У свою чергу суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України з 02.07.2009 та був звільнений у запас, з посади заступника начальника фінансово-економічної служби у званні капітана, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31.05.2016 №102 дск, відповідно до пункту «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25.03.1992 №2232-XII (за станом здоров`я).

Відповідно до Свідоцтва про хворобу №1486 захворювання та травма ОСОБА_1 пов`язані з проходженням військової служби.

Відповідно до Довідки серії АВ №0198800 до акта огляду Медико-соціальної експертної комісії від 29.08.2017 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності та зазначено, що захворювання, травма пов`язані з проходженням військової служби.

Позивач 15.11.2017 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 , якій підпорядковується Військова частина НОМЕР_2 , із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Військова частина НОМЕР_3 листом від 29.11.2017 №222/4/1771 повідомила ОСОБА_1 , що ним до заяви про призначення одноразової грошової допомоги не додано документи, а саме: документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Не погоджуючись з даною відповіддю та вважаючи її відмовою у виплаті допомоги, позивач звернувся до суду.
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Так, згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується, окрім іншого, у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку (травми), що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

Відповідно до пункту 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога, у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України,- копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пункту 4.13 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 №530, порядок оформлення, призначення, фінансування та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 4.7 цього розділу, у Військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй військових частинах визначається наказом командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 03.11.2017 №180 затверджена Інструкція про Порядок оформлення, призначення, фінансування та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності у Військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих військових частинах

Пунктами 2.2, 2.3 цієї Інструкції передбачено, що попередню перевірку документів для призначення одноразової грошової допомоги, що надійшли до Військової частини НОМЕР_1 , на предмет їх комплектності здійснює фінансово-економічний орган Військової частини НОМЕР_1 , який у разі неналежного оформлення, відсутності передбачених відповідними постановами Кабінету Міністрів України документів інформує про це заявника за встановленим порядком.

Після попередньої перевірки документів та у разі їх комплектності та належного оформлення начальник фінансово-економічного органу Військової частини НОМЕР_4 подає їх на розгляд Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або частково втрати працездатності без встановлення інвалідності, яка приймає рішення відповідно до повноважень, зазначених у розділі 3 цієї Інструкції.

Згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції за результатами розгляду документів Комісія встановлює наявність або відсутність визначених відповідними нормативно правовими актами підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги та ухвалює висновок про призначення та виплату одноразової грошової допомоги або про відсутність підстав для її призначення та виплати.

Як вбачається із матеріалів справи, отримавши подані ОСОБА_1 документи відповідачем встановлено, що у розділі 8 Свідоцтва про хворобу від 10.05.2016 №1486 встановлено, що зі слів позивача, в 2011 та в 2013 роках, в побутових умовах він отримував повторні закриті черепно-мозкові травми (медична документація з цього приводу не надана). З цього часу почали турбувати напади головного болю, головокружіння при психоемоційних навантаженнях на тлі підвищення артеріального тиску до 140-150/90 мм рт. ст. З приводу нейроциркуляторної дистонії лікувався амбулаторно під наглядом лікаря за місцем служби. З жовтня 2012 року після перенесеної лакунарної ангіни та неодноразових ГРВІ, з`явились епізоди серцебиття та перебої в роботі серця, задишка при фізичному навантаженні, посилився головний біль та головокружіння, став стійко підвищуватися артеріальний тиск до 150/90 мм рт. ст.

При цьому, у розділі 12 Свідоцтва про хворобу від 10.05.2016 №1486 зазначено, що наслідки закритих черепно-мозкових травм (2011, 2013 роки) у вигляді після травматичного конвекситального арахноїдиту та після травматичної енцефалопатії І стадії з окремими органічними мікроознаками, астеновегетативним та цефалгічним синдромами. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

Таким чином, із наведеного вбачалося, що причиною виникнення у позивача зазначених розладів здоров`я є, зокрема, отримання ним неодноразових закритих черепно-мозкових травм у 2011, 2013 роках.

Відповідно до абзацу другого підпункту «д» пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, постанова Bійськово-лікарської комісії у формулюванні Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби приймається при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Враховуючи, що при медичному огляді позивача ним до Bійськово-лікарської комісії не надано документів про обставини отримання травм у 2011, 2013 роках, причинний зв`язок травми, відповідно, прийнято у формулюванні, передбаченому підпунктом «д» пункту 21.5 зазначеного вище Положення.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, за наведених вище встановлених ними обставин також враховано, що відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Саме у зв`язку із цим, і передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - подання копії документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Враховуючи ненадання ОСОБА_1 до заяви наведених документів, на виконання вимог чинного законодавства, Військовою частиною НОМЕР_1 листом від 29.11.2017 за №222/4/1771 повідомлено позивача про те, що прийняття відповідного рішення головним розпорядником коштів стане можливим після надання відповідних документів.

Надаючи оцінку таким діям відповідача, з урахуванням доводів ОСОБА_1 щодо неврахування ними іншого діагнозу, а саме, захворювання серця, хребта, суд зазначає, що відповідно до пункту 11 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, міські, міжрайонні, районні комісії визначають групу інвалідності, причину і час її настання, і Військова частина НОМЕР_1 при наданні відповіді позивачу про необхідність подання документа, що свідчить про обставини отримання ним травмування, зокрема про те, що вони не пов`язані із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, виходила із причини інвалідності позивача, зазначеної у довідці Медико-соціальної експертної комісії до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.08.2017 №0198800, де зазначено причину інвалідності - захворювання, травма, пов`язані з проходженням військової служби.

При цьому, позивач у період 2011-2013 роках проходив військову службу у частинах, які не були підпорядкованими Військовій частині НОМЕР_1 , що позбавляло їх можливості дослідити документи та інформацію щодо обставин його травмування.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача що з метою недопущення безпідставної виплати одноразової грошової допомоги та на виконання вимог й відповідно до чинного законодавства ними враховано всі подані позивачем документи, вкладену у них інформацію по захворюванню та травмі, зокрема, вказаний зв`язок виникнення у позивача зазначених розладів здоров`я із первинними закритими черепно-мозковими травмами, відсутність відповідної документації (зі слів), неможливість встановити обставини травмування самостійно, ними правомірно запропоновано ОСОБА_1 надати додаткові документи.

Що ж стосується вказаної позивачем вимоги про визнання протиправною відмову від 29.11.2017 №222/4/1771 у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, то вона також, на думку суду, є необґрунтованою, оскільки вказаним листом Військовою частиною НОМЕР_1 запропоновано позивачу лише надати, передбачені пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - документи й повідомлено, що питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності стане можливим після надання відповідних документів.

При цьому, Військова частина НОМЕР_1 жодного рішення про відмову у призначені одноразової грошової допомоги не приймала.

Так, відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, чинним законодавством чітко встановлено порядок та суб`єктний склад прийняття рішення про виплату гарантованої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18.11.2014 №21-446а14, від 21.04.2015 № 21-135а15.

За таких обставин, вимога ОСОБА_1 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Враховуючи, що вимоги ОСОБА_1 не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в той час, коли Військовою частиною НОМЕР_1 належним чином наведені позивачем посилання спростовано, суд доходить висновку про відсутність підстав для захисту прав позивача в судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Доказів понесення відповідачем витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись статями 2, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправним рішення, стягнення допомоги, - відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак