Справа № 296/8072/17
Суддя: Сингаївський О. П.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/8072/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді Сингаївського О.П., за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому просить зобов'язати Житомирське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати йому період роботи з 02.02.2012 по 02.07.2013 до пільгового стажу та призначити з 15.03.2017 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що він у період з 02.02.2012 по 02.07.2013 працював дефектоскопістом ренгено-гамаграфування у ФОП ОСОБА_1. З урахуванням вказаного періоду, його трудовий стаж дає право на пільгову пенсію, відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте відповідачем йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з покликанням на те, що період роботи позивача з 02.02.2012 по 02.07.2013 не може враховуватись до стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 стверджувє, що відмова Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суперечить закону, а тому просить визнати її протиправною та зобов'язати відповідача призначити йому таку пенсію, починаючи з 15 березня 2017 року.

Від Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначила, що позивачем до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 додано довідку ФОП ОСОБА_1 без висновку органу Держаної експертизи умов праці про атестацію робочих місць.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з період з 02.02.2012 по 02.07.2013 працював дефектоскопістом ренгено-гамаграфування у ФОП ОСОБА_1. Дана професія передбачена Списком № 1 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (а. с. 10-11).

Позивач, вважаючи, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах звернувся із заявою до відповідача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, додавши довідку від 01.06.2017, що уточнює особливий характер робіт або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії.

03.08.2017 листом № 12779/05 Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», обґрунтовуючи тим, що довідка про пільговий характер, що видана ФОП ОСОБА_1 не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відсутній висновку органу Держаної експертизи умов праці про атестацію робочих місць (а. с. 12-14).

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. (ст.46 Конституції України).

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. (ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

За змістом пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Виходячи з наведеного, чоловікам, які досягли 50 років, пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1 може бути призначена за наявності стажу роботи 25 років, з яких не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Відповідно до п.3 «Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із приписами п.3 Порядку «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, пункт, найменування списків або їх номера, куди включається цей період роботи, первинні документи, на підставі яких видана дана довідка.

Згідно із наявними у матеріалах справи, зокрема довідки від 01.06.2017, виданою ФОП ОСОБА_1, повний робочий день з 02.02.2012 по 02.07.2013, ОСОБА_1 працював дефектоскопістом ренгено-гамаграфування, що є роботою в особливо шкідливих та важких умовах праці за Списком № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР № 37 від 01.02.2016. Підставою видачі довідки вказано: договора на виконання робіт, акти виконаних робіт, виписки.

Із вищенаведеного вбачається, що посада дефектоскопіста ренгено-гамаграфування, на якій безперервно, деякий час працював позивач включено до Списку № 1, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах та є підставою для зарахування відповідних періодів роботи на вказаних посадах до пільгового стажу роботи.

Аналізуючи наявну у матеріалах справи довідку ФОП ОСОБА_1 від 01.06.2017, суд приходить до висновку, що вона відповідає усім вимогам п.20 Порядку, зокрема, у ній зазначено періоди роботи, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ підпункт, найменування списків або їх номери, до якого включається період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

На момент видачі довідки була чинною ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на яку здійснено посилання. Вказана довідка підписана ФОП ОСОБА_1 та завірена печаткою установи, яка видавала довідку.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи є копія наказу ФОП ОСОБА_1 № 7 від 01.02.2016 «Про результати атестації робочого місця за умовами праці», яким відповідно до ст.13 України «Про пенсійне забезпечення», ст.7 Закону України «Про відпустки» та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 «Про порядок ведення атестації робочих місць за умовами праці» на підприємстві проведена відповідна робота по виконанню зазначених цими документами вимог та затверджено, що робоче місце «дефектоскопіста ренгено-гамаграфування» має право на пільгове пенсійне забезпечення за роботу в особливо шкідливих та важких умовах праці за Списком № 1.

Отже, ураховуючи викладене, суд вважає, що позивачем ужито усіх можливих заходів для документального підтвердження наявного пільгового стажу за період з 02.02.2012 по 02.07.2013.

Таким чином, відмова відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є неправомірною.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,

а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши наявні у справі докази, а також проаналізувавши наведені вище законодавчі норми, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. (ч.2 ст.5 КАС України)

Таким чином, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 протиправною.

Зобов'язати Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 15.03.2017 та із зарахуванням йому періоду роботи з 02.02.2012 по 02.07.2013 до пільгового стажу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Cуддя О. П. Сингаївський