Справа № ЗД-1/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № ЗД-1/18

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
Місце ухвалення: м. Херсон

Дата складання повного тексту: 13.04.18

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук'янчук О.В.

ОСОБА_1

у звязку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення доказів до пред'явлення позову до Херсонської міської ради, департамента містобудування та землекористування Херсонської міської ради,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів у справі до подання позовної заяви.

Відповідачами за позовом, який ОСОБА_3 планує подати до суду, визначена: Херсонська міська рада, департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради.

В поданій заяві ОСОБА_3, з урахуванням змін, поданих до суду 12 квітня 2018 року, просить витребувати з Херсонської міської ради всі документи, які стосуються заявленої ОСОБА_3 земельної ділянки згідно її заяви (клопотання) від 11 грудня 2015 року надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, а саме:

- клопотання ОСОБА_3 від 11 грудня 2015 року;

- графічні матеріали, які подавались ОСОБА_3 разом з клопотанням від 11 грудня 2015 року;

- рішення та протоколи постійної депутатської комісії міської ради з питань містобудування, архітектури комунальної власності та регулювання земельних відносин, які свідчать про розгляд клопотання від 11 грудня 2015 року за період з 11 грудня 2015 року по 01 квітня 2018 року;

- рішення Херсонської міської ради про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку або про відмову в цьому.

У разі, якщо заявлену ОСОБА_3 земельну ділянку у клопотанні від 11 грудня 2015 року було виділено у власність (користування) або якщо було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність заявленої земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку - іншій особі, то витребувати:

- оригінал зареєстрованого клопотання іншої особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку;

- оригінали протоколів постійної депутатської комісії міської ради з питань містобудування, архітектури комунальної власності та регулювання земельних відносин щодо результатів розгляду клопотання іншої особи щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність (користування) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку;

- рішення сесії міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну (користування) власність іншій особі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення доказів до пред'явлення позову разом з доданими документами повернуто заявниці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- ОСОБА_3 самостійно не вдалось витребувати з Херсонської міської ради відповідні документи, які їй необхідні для звернення до суду з позовом, про що свідчить відповідний лист № Б-299, Із-7 від 07 лютого 2018 року;

- в заяві апелянт зазначала, що витребування землевпорядної та іншої документації, яка стосується заявленої мною земельної ділянки, допоможе встановити обставини по справі, ці документи є важливими доказами по справі, без наявності яких неможливо буде обєктивно та неупереджено встановити істину по справі та визначити протиправність або правильність дій посадових осіб Херсонської міської ради;

- апелянтом належним чином обґрунтовано необхідність забезпечення доказів, про що вона повідомила в заяві, а саме: вищевказаний лист від 07 лютого 2018 року вже свідчить про відмову надати їй субєктом владних повноважень інформацію з приводу наявності тих документів, які вона бажає витребувати. Отже, існують підстави припускати, що збирання доказів для майбутнього позову в даному випадку є утрудненим. Таким чином, ОСОБА_3 були виконані всі вимоги ч.ч.1, 2 ст. 114 і п.п.4, 5 ч.1 ст. 116 КАС України та, не зважаючи на це, суддя першої інстанції відмовила їй в доступі на правосуддя.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не виконав вимог ухвали суду про залишення заяви без руху та не зазначив в заяві про забезпечення доказів обставин, для доказування яких заявник бажає витребувати докази та обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.1 ст. 114, ст. 115, п.п.4, 5 ч.1 ст. 116, ст.ст. 243, 248 КАС України, якими регулюються правовідносини між сторонами.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 114 КАС України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Статтею 115 КАС України передбачено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язанням вчинити певні дії щодо доказів.

При цьому, згідно п.п.4, 5 ч.1 ст. 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

- докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

- обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Відповідно до вимог цієї норми, заява про забезпечення доказів має обов'язково містити перелік обставин, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів в подальшому може стати неможливим або утрудненим.

Судова колегія зазначає, що інститут забезпечення доказів є механізмом їх збору до судового розгляду та гарантує наявність доказів у справі на випадок, коли їх можна втратити, звертаючи, при цьому увагу, що неможливість надання (одержання) доказу повинна бути пов'язана із певними об'єктивними обставинами, зокрема майбутнім знищенням, зіпсуттям; ускладнення у наданні доказу може бути обумовлене обставинами, які вимагатимуть додаткових зусиль, витрати часу та коштів.

Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження. Підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення доказів є наявність підстав вважати, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим. При цьому, отримання та дослідження певних доказів є безумовним для об'єктивного та всебічного вирішення спору.

Разом з тим, у своїй заяві позивачем не зазначено обґрунтованих доводів, що надання доказів, про забезпечення яких просить заявник, стане неможливим.

Таким чином, заявник повинен довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або ускладненою. Суд не може здійснити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб'єкта доказування.

Втім, позивачем не доведено наявність обставин, які свідчать про те, що зазначені позивачем документи можуть бути втрачені, або їх збирання чи надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, що свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

На підставі зазначеного, судова колегія дійшла до висновку щодо необґрунтованості заяви про забезпечення доказів, оскільки заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявником не виконано належним чином вимог ухвали суду про залишення заяви без руху, а тому заява ОСОБА_3 про забезпечення доказів до пред'явлення позову разом з доданими документами підлягає поверненню заявниці.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 червня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_4
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_1