Справа № 554/2216/18
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.06.2018 Справа № 554/2216/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

8 червня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України Хмелевського Івана Сергійовича, третя особа Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та відзиву

1. 2 квітня 2018 позивач ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому зазначив, що 18 березня 2018 року відповідно до постанови серії БР № 653471 відповідачем в особі інспектора патрульної поліції Хмелевського І. С. він на підставі ч. 1 ст. 126 та ст. 132-1 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що о 20 год. 25 хв., цього ж дня, на автодорозі Київ-Харків-Довжаиський МОЗ 392 км керував автомобілем НОМЕР_1 із причепом KRONE AZW 18 номерний знак НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії та перевозив вантаж (насіння соняшнику), маса якого згідно ТТН 31440 кг, вага транспортного засобу з вантажем складала 49160 кг, фактична маса при цьому перевищувала 40000 кг, без відповідного погодження з органами поліції, чим порушив п. п. 2.1, 22.5 Правил дорожнього руху (далі - Правил).

2. Заперечуючи факт вчинення інкримінованого йому порушення ПДР, зазначив, що відповідачем процедуру притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення було здійснено з порушенням вимог Конституції України та КУпАП без належного надання, перевірки та оцінки доказів, на місці вчинення правопорушення, без складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що на думку позивача, є протиправним, а тому винуватість його у вчиненні інкримінованого правопорушення зроблено на припущеннях, що є недопустимим, в зв'язку з чим просив скасувати оскаржувану постанову.

3. В установлений законом строк відповідач подав відзив на позов, в якому позовних вимог позивача не визнав, зазначивши, що останній дійсно вчинив інкриміновані йому порушення Правил, а тому законно підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в зв'язку з чим відсутні підстави для скасування постанови.

Позивач, відповідач та представник третьої особи подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їх участі.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини за результатами розгляду справи у письмовому провадженні, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини справи

4. 18 березня 2018 року відповідно до постанови серії БР № 653471 відповідачем в особі інспектора патрульної поліції Хмелевського І. С. позивач ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 126 та ст. 132-1 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що о 20 год. 25 хв., цього ж дня, на автодорозі Київ-Харків-Довжаиський МОЗ 392 км він керував автомобілем НОМЕР_1 із причепом KRONE AZW 18 номерний знак НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії та перевозив вантаж (насіння соняшнику), маса якого згідно ТТН 31440 кг, вага транспортного засобу з вантажем складала 49160 кг, фактична маса при цьому перевищувала 40000 кг, без відповідного погодження з органами поліції, чим порушив п. п. 2.1, 22.5 Правил.

5. Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що відповідно до п. 22.1 Правил маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу, а керування транспортним засобом може здійснювати лише особа при наявності посвідчення водія відповідної категорії.

Докази надані сторонами та їх дослідження в суді

6. Відповідачем надано копію товарно - транспортної накладної № 65 від 18 березня 2018 року, відповідно до якої позивач на автомобілі НОМЕР_1 із причепом KRONE AZW 18 номерний знак НОМЕР_2 перевозив вантаж (насіння соняшнику), маса якого згідно ТТН 31440 кг, вага транспортного засобу з вантажем складала 49160 кг.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля МАN модель 26.414 номерний знак НОМЕР_3 маса транспортного засобу без навантаження становить 9500 кг, повна маса 26000 кг (а. с. 12).

Суд констатує, що відповідач під час виявлення порушення, допущеного позивачем, не здійснював габаритно-ваговий контроль, який відповідно до Порядку повинен проводитися в пунктах габаритно-вагового контролю та не застосовував вимірювального обладнання, яке проходить атестацію, оскільки ним було застосовано документальний габаритно-ваговий контроль, передбачений пунктом 51 Порядку.

В зв'язку з цим суд не приймає до уваги твердження позивача, що виявлені порушення Правил, вчинення яких йому інкримінується, може бути встановлено виключно під час проведення габаритно-вагового контролю із застосуванням спеціальних технічних приладів, які пройшли обов'язкову повірку та мають відповідний сертифікат.

7. Будь-яких інших доказів на підтвердження або спростування факту вчинення позивачем інкримінованого йому порушення Правил, сторони не надавали.

Джерела права й акти їх застосування

8. Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух».

8.1. Стаття 14. Учасники дорожнього руху

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

8.2. Стаття 16. Основні права та обов'язки водія транспортного засобу

Водій зобов'язаний:

Мати при собі та на вимогу поліцейського пред'явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у в випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

9. Закон України «Про автомобільні дороги».

9.1. Стаття 33. Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

10. Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIIІ «Про національну поліцію».

10.1. Стаття 31. Превентивні поліцейські заходи

Поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

10.2. Стаття 35. Зупинення транспортного засобу

Поліцейський може зупинити транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

10.3. Стаття 40. Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

11. Кодекс України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року, № 8073-Х (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

11.1. Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

11.2. Стаття 258. Випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

12. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

12.1. 2. Обов'язки і права водіїв механічних транспортних засобів

Пункт 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

г') поліс (сертифікат) обов'язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пункт 2.4. На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотримання вимог цих Правил, а також:

а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

12.1. 22. Перевезення вантажу

Пункт 22.1. Маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

13. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року, № 1395.

13.1. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

14. Постанова Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», якою затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних, машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок).

Пункт 3. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пункт 6. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пункт 51. Документальний габаритно-ваговий контроль здійснюється шляхом визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Оцінка аргументів учасників справи

14. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

15. Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

16. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

17. Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

18. Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

19. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

20. Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

21. Розглядом справи встановлено, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху і здійснював перевезення вантажу, фактична маса якого значно перевищувала допустиму без відповідного погодження на це з органами поліції, а також здійснював керування транспортним засобом без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Цей факт відповідачем був виявлений та зафіксований у визначеному законом порядку та підтверджений належними доказами, які суд приймає до уваги, зокрема товарно-транспортну накладну № 65 від 18 березня 2018 року, відповідно до якої позивач на вказаному в оскаржуваній постанові транспортному засобі здійснював перевезення вантажу. Останній не заперечував факту керування транспортним засобом без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Транспортний засіб, на якому позивач здійснював перевезення вантажу, був зупинений відповідачем відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію» в межах його повноважень. При цьому останнім і було виявлено допущене позивачем порушення вимог Правил, яке він зафіксував у винесеній ним постанові серії БР № 653471, оформивши її відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - по тексту Інструкція № 1395).

Тому посилання позивача на відсутність, як на його думку, підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням відповідачем та не зазначення про це в оскаржуваній постанові, на переконання суду, не може бути причиною не притягнення його до відповідальності, або звільнення від неї за допущені порушення Правил, які були виявлені останнім.

22. Посилання позивача на неправильне застосування відповідачем статті 258 КУпАП з підстав того, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення він зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, суд вважає достатньо необґрунтованими, враховуючи наступне.

Аналіз положень частин першої - третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:

1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі;

3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого статтями 126 та 132-1 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

23. Згідно з частинами 1 та 2 ст. 276 КУпАП та п. 1 ч. 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

24. Висновок про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення зроблений позивачем в позовній заяві без урахування вищезазначених змін до КУпАП, та приписів Інструкції № 1395, що набрали чинності після прийняття рішення Конституційним Судом України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, на яке він помилково посилається, а тому його доводи про неможливість розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці вчинення правопорушення є хибними з огляду на вищенаведені норми ч. 4 ст. 258 КУпАП та п. 1 ч. 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395.

25. Позивачем не надано доказів того, що при притягненні його до відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення відповідачем не було додержано вимог статті 268 КУпАП, свідченням чому, на думку суду, є відсутність будь-яких застережень про це в оскаржуваній постанові, яку позивачем було отримано зразу ж після її винесення.

Висновки суду за результатами розгляду позову

26. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

27. При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 3 КУпАП).

28. Беручи до уваги вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення.

Доказів, які могли б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що вина позивача у правопорушенні доведена зазначеними письмовими доказами. Відповідачем доведено правомірність своїх дій при винесенні оскаржуваної постанови. Позивачем, в свою чергу, не надано будь-яких доказів, які б обґрунтовували його доводи, крім посилань на норми КУпАП. Поставити під сумнів об'єктивність відповідача - суб'єкта владних повноважень, у суду підстав немає.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення від 18 березня 2018 року відповідає вимогам статті 283 КпАП України, стягнення накладено у межах санкцій відповідних статей з додержанням при цьому вимог статті 36 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає правомірною постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 653471 від 18 березня 2018 року винесену інспектором Хмелевським І. С. про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 та ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. та не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України Хмелевського Івана Сергійовича, третя особа Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, винесеної інспектором Хмелевським І. С. про накладення на позивача адміністративного стягнення ч. 1 ст. 126 та ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн., відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А. Г. Савченко