Справа № 473/1773/18
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1773/18
РІШЕННЯ

іменем України

"25" червня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання ОСОБА_1,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського спеціальної роти патрульної поліції № 3 Новоодеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського спеціальної роти патрульної поліції № 3 Новоодеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.05.2018 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №608930, в вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., яку позивач отримав поштою 18.05.2018 року.

З даної постанови вбачається, що позивач 04.05.2018 року о 19 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенз», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Нова Одеса Миколаївської області по вул. Центральній, порушив п. 2.4 а Правил дорожнього руху України, а саме: на вимогу поліцейського не пред'явив для перевірки документи, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Позивач вважав, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, у зв'язку із порушенням вимоги щодо процедури розгляду справи та прийняття відповідного рішення, провадження в адміністративній справі здійснювалося з грубими процесуальними порушеннями (відповідачем в порушення ст.268 КпАП України не надано позивачу можливості бути ознайомленим зі своїми правами або скористатися юридичною допомогою). Крім того, відсутні докази, зібрані відповідно до вимог закону, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення (не враховані пояснення позивача про те, що він транспортним засобом не керував взагалі, а був лише пасажиром).

Виходячи з цих обставин ОСОБА_2 просив визнати протиправною та скасувати вказану постанову.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема встановлено, що 10.05.2018 року поліцейським спеціальної роти патрульної поліції № 3 Новоодеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 відносно позивача ОСОБА_2 була складена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КпАП України.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_2 04.05.2018 року о 19 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенз», реєстраційний номер НОМЕР_2, в м. Нова Одеса Миколаївської області по вул. Центральній, на вимогу поліцейського не пред'явив для перевірки документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 а Правил дорожнього руху України. За вчинення обумовленого правопорушення до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Зазначена постанова, відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України, перевіряється чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Так, згідно п. 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися, а також пред'явити для перевірки вищевказані документи, що передбачено п. 2.4 «а» Правил Дорожнього руху України.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст. 126 КпАП України).

Згідно ч. 1 ст. 268 КпАП України, п.п. 4, 8 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поліцейський при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КпАП України, п. 5 розділу ІІІ Інструкції).

З матеріалів справи, зокрема відеозапису, доданого до матеріалів адміністративної справи, (згідно п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КпАП України є належним та допустимим доказом), вбачається, що позивач був повідомлений про підстави його зупинки, відповідно до ст. 35 цього Закону України, суть порушення, розяснені його права, в тому числі на отримання правової допомоги та надання доказів. При цьому останньому була надана можливість для їх реалізації (за клопотанням позивача розгляд справи неодноразово переносився).

Водночас, позивачем ні під час розгляду адміністративної справи, ні під час розгляду його позову про скасування спірної постанови в суді, не було надано жодного доказу щодо перебування його в транспортному засобі в якості пасажира, в звязку з чим вказані посилання є безпідставними.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КпАП України.

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення повністю доведений належними та допустимими доказами, доводи, на які посилається позивач у своєму позові, не спростовують правомірності прийняття відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України, а порушення порядку зупинки транспортного засобу не може звільняти позивача від відповідальності за скоєння правопорушення та не звільняє правоохоронця від обовязку його зафіксувати.

За таких обставин в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 8,9, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до поліцейського спеціальної роти патрульної поліції №3 Новоодеського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан