Справа № 569/8383/18
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8383/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1, pозглянувши в порядку письмового провадження в мiстi Рiвне спpаву № 569/8383/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області про скасування постанови, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №611391 від 29 квітня 2018 року, винесену інспектором, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач ОСОБА_2 подав суду письмову заяву, в якій позов підтримав повністю та просить суд його задовольнити. Розгляд справи просить провести у його відсутність у порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 квітня 2018 року працівником патрульної поліції Ємільчинського відділення поліції, зокрема поліцейським старшим лейтенантом ОСОБА_3 патрульної поліції Ємільчинського відділу поліції, було складено постанова про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2, в якій зазначено, що позивач порушив вимоги ч.2 ст.122 Правил дорожнього руху України, а саме: в населеному пункті села Сімаківка о 15 год.35 хв. керував автомобілем марки Опель Вектра ( державний номерний знак НОМЕР_1), порушивши правила дорожнього руху, а саме керування автомобілем поза межами населеного пункту з вимкнутими фарами денного освітлення.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар, в разі порушення п. 9.8 ПДР, передбачена відповідальність згідно частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_2 порушив вимоги ч.2 ст. 122 КУпАП. Представником відповідача, як суб'єктом владних повноважень суду не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з'ясовані всі обставини справи, не встановлені свідки правопорушення, доказів фото-відео фіксації порушення суду не надано, а тому позовні вимоги про скасування постанови є обгрунтованими.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невуноватості.

Таким чином, відповідачем не було надано суду беззаперечних доказів, які б підтверджували, що позивач дійсно керував автомобілем з вимкнутими фарами денного освітлення поза межами населеного пункту, що є безумовною підставою для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 3, 72, 241, 242, 286 КАС України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову серії БР № 611391 по справі про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2018 року, винесену поліцейським старшим лейтенантом ОСОБА_3 патрульної поліції Ємільчинського відділу поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Cуддя: