Справа № 751/3309/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року Чернігів Справа № 751/3309/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання постанови неправомірною та її скасування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Новозаводського районного суду м.Чернігова з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому просить:

- визнати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу від 05.05.2018 у виконавчому провадженні ВП №55929714 - неправомірною;

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу від 05.05.2018 у виконавчому провадженні ВП №55929714.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 22.05.2018 дана адміністративна справа передана на розгляд Чернігівському окружному адміністративному суду у зв'язку з предметною підсудністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки позивачем на виконання рішення суду проведено перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 в межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Тобто, позивачем вживаються дії з виконання рішення суду в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, а тому відсутні підстави вважати, що позивачем не виконується рішення суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу 2денний термін, з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов.

Представник відповідача надав відзив на позов (за вх.№934е/18), в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, зазначаючи, що боржником рішення суду у наданий строк в повному обсязі виконано не було, а саме не виплачено кошти в розмірі 20 543,76 грн, у звязку з чим винесено постанову про накладення штрафу від 05.05.2018. Відповідач вважає, що оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України "Про виконавче провадження". Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

25.06.2018 позивач надав клопотання (за вх.№12062/18), в якому позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Також справу просив провести без його участі.

Не прибуття в судове засідання сторін, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, згідно вимог ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.229 цього Кодексу, не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №55929714 з виконання виконавчого листа №751/7905/17, виданого 01.03.2018 Новозаводським районним судом м. Чернігова про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, як пенсіонеру органів внутрішніх справ.

В ході проведення вказаного виконавчого провадження Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 19.03.2018 №3410/07 повідомило відповідача про те, що вказаному громадянину виплачено доплату до пенсії за період з 01.01.2018 по 28.02.2018 в розмірі 1 711,98 грн, а також про щомісячну виплату пенсії з 01.03.2018 в розмірі 5 069,43 грн. Крім цього, також повідомлено, що ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 по грудень 2017 року в розмірі 20 543,76 грн, але нарахована сума стягувачу не виплачена у зв'язку з відсутністю коштів та змінами в правовому регулюванні спірних правовідносин, а саме прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою з 24.02.2018 врегульовано на законодавчому рівні порядок виплати пенсій перерахованих відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 №988.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 за вказаних обставин визнано, що боржником не виконано рішення суду в повному обсязі без поважних причин і 05.05.2018 прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 5 100,00 грн, яка є предметом даного спору.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

В силу прямої дії ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно ст.129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

При цьому, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Так згідно ст.1 Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження"). Виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначені ст.63 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого ч.2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ст.75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу викладеної норми слідує, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають виключно за умови його невиконання без поважних причин.

Так, в матеріалах справи є лист Пенсійного фонду України до Міністерства соціальної політики України від 28.03.2017 №494/02-23, яким повідомленого останнього про необхідність фінансового забезпечення проведення перерахунків пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) у структурі бюджетної програми за КПКВК 2506080 "Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду" за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у звязку з отриманою від Міністерства внутрішніх справ України інформацією (лист від 22.03.2017 №4019/02-22-2017) та висловлено прохання повідомити Міністерство фінансів України, як головного розпорядника контів, про необхідність виділення додаткових асигнувань по вказаній бюджетній програмі на загальну суму 5,6 млрд.грн. Також вказано, що Пенсійний фонд України повідомив свої Головні управління та Міністерство внутрішніх справ України, що перерахунок і виплата перерахованих пенсій може бути забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України (а.с.9).

Тобто, на рівні правосуб'єктного органу вчинені необхідні дії на виконання ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Як визначено ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, приписами абз.2 п.1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 визначено, що Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також обєднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами) (підпункти 2, 4 пункту 4 вказаного Положення).

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. Крім цього, суд вважає що накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захистить право особи на отримання бюджетних коштів, а лише збільшить навантаження на бюджет Фонду, та ускладнить відповідне планування доходів та видатків коштів Фонду, спрямованих на забезпечення виконання бюджету Фонду, своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел.

Наведений висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а (К/9901/1598/18) та від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а (К/9901/112146/18).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведені вище висновки, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення штрафу від 05.05.2018 у виконавчому провадженні ВП №55929714 є неправомірною, оскільки суперечить вимогам положень ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому оскаржувану постанову належить скасувати.

Оскільки спір вирішено на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яке в даних правовідносинах не виступає субєктом владних повноважень, враховуючи положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачену суму судового збору належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П'ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (просп. Миру,43, м. Чернігів, 14000, ) про визнання постанови неправомірною та її скасування задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення штрафу від 05.05.2018 у виконавчому провадженні ВП №55929714.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (просп. Миру,43, м. Чернігів, 14000, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П'ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) судові витрати у розмірі 1 762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 26 червня 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк