Справа № 750/4556/18
Суддя: Требух Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4556/18
Провадження № 2-а/750/442/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі

Головуючого судді Требух Н.В.

З секретарем судового засідання Будаш М.В.

Справа № 750/4556/18

Позивач громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 заступник начальника УДМС України у Чернігівській області ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м.Чернігові справу за позовом громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 заступника начальника УДМС України у Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа без самостійних вимог Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області-

за участі:

позивача, представників позивача ОСОБА_5ОСОБА_6

представників відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

представника третьої особи ОСОБА_9,-

в с т а н о в и в :

14 травня 2018 року позивач через свого представника звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позвом до ОСОБА_3 заступника начальника УДМС України у Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення від 03.05.2018 року серії ПН МЧГ №022872 , третя особа без самостійних вимог Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем під час розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення взагалі не було забезпечено належне доказування та оцінка зібраних доказів, в діях позивача був відсутній склад правопорушення, передбаченого ст..203 КУпАП. На час винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 мав довідку про звернення за захистом №007402 від 09.0.2.2017 року зі строком дії до 10.05.2018 року.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача надала письмові пояснення, з яких вбачається, що позов не визнають. Обгрунтовуючи свої заперечення проти позовних вимог, відповідач та третя особа зазначають, що 12.12.2016 року УДМС України в Чернігівській області було прийнято рішення №122 про відмову у оформленні документів для вирішення питання щодо визнання громадянина ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення позивачем було оскаржено, однак постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.12.2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 було відмовлено. Крім того, позивач свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП визнав, штраф сплатив, довідку про звернення за захистом №007402 повернув особисто.

В судовому засіданні позивач, його представники позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи позов не визнали, в його задоволенні просили відмовити.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Позивач є громадянином ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, легально покинув країну громадянської належності 03.11.2014, до України прибув повітряним транспортом 03.11.2014 за допомогою візи з метою одруження на громадянці України.

22 листопада 2016 року позивач звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до управління ДМС України в Чернігівській області.

За результатами попереднього розгляду заяви позивача управлінням ДМС України в Чернігівській області прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання громадянина ОСОБА_10 ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту у зв'язку з очевидно необґрунтованістю поданої заяви (Наказ УДМС України в Чернігівській області № 122 від 12.12.2016).

Надалі, позивач отримав повідомлення управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області № 126 про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, на підставі наказу управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області № 122 від 12.12.2016.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач 08.02.2017 звернувся зі скаргою до Державної міграційної служби України, однак отримав повідомлення № 11 від 10.04.2017, згідно з яким йому повідомлено, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» Державною міграційною службою України прийнято рішення від 27.03.2017 № 20-17 про залишення без розгляду скарги на рішення управління ДМС України в Чернігівській області про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В подальшому, не погоджуючись із прийнятими рішення позивач оскаржив їх до суду. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 відмовлено, вказана постанова залишена в силі постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018 року. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018 року набрала законної сили з дати прийняття, тобто 24.04.2018 року.

03 травня 2018 року відносно громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЧГ №022872, з якого вбачається, що ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 порушив правила перебування в Україні. А саме проживання по недійсним документам або документам, термін дії яких закінчився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП. З вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 вину свою розуміє.

Того ж дня відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЧГ 022872, якою на громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 було накладено штраф в сумі 1700 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст..203 ч.1 КУпАП.

Вказаний штраф громадянином ОСОБА_1 ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 було сплачено того ж дня через відділення А-Банку, що підтверджується копією квитанції (а.с.44) та не заперечується позивачем.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, оскільки довідка про звернення за захистом в Україні була дійсна до 10 травня 2018 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Наказом УДМС України в Чернігівській області №122 від 12.12.2016 року «про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання громадянина ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказаний наказ залишений в силі постановою Київського окружного адміністративного суду міста Києва від14.12.2017 року, що залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду 24.04.2018 року.

Тобто, на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності 03.05.2018 року довідка про звернення за захистом в України №007402 вже була недійсною, оскільки наказ УДМС України в Чернігівській області від 12.12.2016 року №122 судами не скасований,а постанова Київського апеляційного адміністративного суду набула чинності 24.04.2018 року. З касаційною скаргою на зазначену постанову позивач звернувся вже після винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, а саме 04.05.2018 року.

Термін дії довідки про звернення за захистом в України №007402 продовжувався на три місяці у звязку з судовим оскарженням наказу УДМС України в Чернігівській області від 12.12.2016 року, однак 24.04.2018 року наказ набрав чинності і довідка із вказаного часу є недійсною.

03 травня 2018 року вказана вище довідка про звернення за захистом в Україні №007402 була повернута особисто позивачем до УДМС України в Чернігівській області, що підтверджується витягом із журналу реєстрації видачі довідок про звернення за захистом в України (а.с.60-62).

Позивач та його представник посилались на те, що позивачу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЧГ 022872 та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення 03.05.2018 року погрожували, довідку про звернення за захистом №007402 його примусили повернути, штраф його також примусили сплатити, однак в судове засідання належних та допустимих доказів застосування погроз насильства, примусу або інших протиправних дій відносно позивача з боку відповідача або представників третьої особи не надано.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 3, 4, 9 , 72, 78, 241-246, 255, 286, 293, 295-297 КАС України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позову громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Фаттах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 заступника начальника УДМС України у Чернігівській області ОСОБА_4 (м.Чернігів вулиця Шевченка 51-а) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення , третя особа без самостійних вимог Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 25.06.2018 року.

Суддя Н.В.Требух