Справа № 815/3073/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3073/18
УХВАЛА

25 червня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А., розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в м. Одесі заяву про самовідвід по справі за адміністративним позовом Громадської спілки «Асоціація автомобілістів Одеської області» (65072, м. Одеса, вул.. Іцхака Рабіна, 28) до Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл.. Думська, 1) про визнання протиправним та скасування рішення в частині, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Громадської спілки «Асоціація автомобілістів Одеської області» до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування Рішення «Про затвердження положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів в м.Одесі»№1251 від 20.09.2011року в частині визначення порядку організації та експлуатації спеціально відведених автостоянок на території м.Одеси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 року о 15:06:58 на суддю Іванова Е.А. розподілено справу №815/3073/18.

25.06.2018 року суддею Івановим Е.А. була подана заява про самовідвід у зв'язку з тим, що позивач звертаючись до суду з позов до відповідача обґрунтовує свої вимоги необхідністю захисту інтересів автовласників, які користуються автостоянками, серед яких міститься автостоянка «Простор» розташована в м.Одеса вул..Генерала Петрова ріг Іцхака Рабіна, та членом цієї організації в користуванні якої перебуває автостоянка є дружина судді Іванова Е.А. та гараж розташований на цій автостоянці значиться у нього в декларації, а тому суд вважає, що дані обставини можуть вплинути на неупередженість та об'єктивність розгляду даної справи.

Відповідно ч. 1 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Розглянувши заяву про самовідвід, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд, відіграє практика Європейського суду з прав людини, в контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована 11.09.1997 року) відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому, ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов'язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики Європейського суду з прав людини, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Європейський суд з прав людини напрацював критерії, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці Європейського суду з прав людини визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П'єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти Люксембургу"); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства"), тощо.

У справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об'єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв'язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення. Суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об'єктивності суддів та судових органів (пункти 1.1-1.6).

Відповідно до п.п.2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Факт того, що гараж який належить дружині судді Іванова Е.А. знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні автостоянки «Простор», права якої також зачипаються оскаржуваним рішенням, та про яку зазначено серед інших у позові може викликати сумніви у неупередженості та об'єктивності судді Іванова Е.А. згідно з ст.36 КАС України під час розгляду цієї справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду цієї справи.

Відповідно до вимог ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у ст.ст. 36-38 КАС України, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про самовідвід судді Іванова Е.А. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 36, 40, 41, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А. про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Одеського окружного адміністративного суду Іванова Е.А. від участі у розгляді адміністративної справи №815/3073/18 за позовом Громадської спілки «Асоціація автомобілістів Одеської області» до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині.

Адміністративну справу 815/3073/18 за позовом арбітражного керуючого Громадської спілки «Асоціація автомобілістів Одеської області» до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині передати до відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для проведення повторного автоматичного розподілу в порядку, встановленому ст. 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.А. Іванов