Справа № 810/1830/18
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року м. Київ Справа № 810/1830/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації, в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача, що виявились у відмові прийняти документи для направлення до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подання для видачі позивачу посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; зобов'язати відповідача оформити та направити до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подання для визнання за позивачем статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі посвідчення встановленого зразка.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він як особа, якій встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації, відмовляючи позивачу у направленні до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подання для віднесення його до осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі посвідчення встановленого зразка діяло цілком обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, у тому числі Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII, чинна з 01.01.2015 редакція якого передбачає виключення зони посиленого радіоекологічного контролю з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оскільки причинний зв'язок інвалідності позивача з Чорнобильською катастрофою встановлено після проведення наведених вище законодавчих змін у визначені категорії зон радіоактивного забруднення, на переконання відповідача, позивач як особа, що втратила з 01.01.2015 статус потерпілої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, не має права претендувати на визнання за ним статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

У свою чергу позивач, не погоджуючись із викладеними у відзиві на позовну заяву запереченнями відповідача, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що за наявності у нього посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, та довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, пов'язаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, має законні підстави для визнання за ним статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, з видачею посвідчення встановленого зразка.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/1830/18, прийнято рішення про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.06.2018 о 10 год. 30 хв.

У судове засідання, призначене на 26.06.2018, позивач та представник відповідача не з`явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 52, 53).

Матеріали справи містять клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 38, 54), що відповідно до приписів частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрований та проживає у с. Кодра Київської області.

24.12.1993 Київською обласною державною адміністрацією позивачу видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

28.03.2018 ОСОБА_1 встановлено інвалідність третьої групи, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0770895 (а.с. 9).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 04.03.2016 № 7150, за результатами розгляду звернення позивача та зареєстрованої в ЦМЕК 29.02.2016 документації на предмет встановлення причинного зв'язку хвороби з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 встановлено основний діагноз - периферичний рак верхньої долі лівої легені. Згідно експертного висновку захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 10).

У квітні 2018 року позивач, з метою отримання статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, звернувся до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації із відповідною заявою. До вказаної заяви позивачем приєднано копії наступних документів: посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії НОМЕР_2; довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0770895; експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС від 04.03.2016 № 7150 (зворотній бік а.с. 54).

Листом від 06.04.2018 № 01-20/931 Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації відмовило позивачу у прийнятті документів та направленні до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подання для видачі йому посвідчення категорії 1 з посиланням на Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII, яким внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII та виключено зону посиленого радіоекологічного контролю з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Не погоджуючись з діями відповідача, що виявились у відмові прийняти документи для направлення до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подання для видачі йому посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Згідно з пунктом 2 абзацу першого статті 9 вказаного Закону, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 11 Закону № 796-XII передбачено, що особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

В силу пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 796-XII, держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 796-XII, причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Пункти 1, 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначають наступні категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Відповідно до пункту 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (далі - Порядок № 51), документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими актами законодавства є посвідчення.

Пунктом 10 цього ж Порядку встановлено, що видача посвідчень потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, провадиться Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема, інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

В силу приписів частини другої статті 65 Закону № 796-XII) при зміні категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення підлягає заміні.

Цією ж статтею передбачено, що видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Так, приписами підпункту 5.31 пункту 5 Положення про департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 22.02.2018 № 98, передбачено, що Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у сфері соціальної підтримки населення, забезпечення державних соціальних гарантій окремим категоріям громадян, зокрема, організовує та координує роботу, пов'язану із визначенням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідів війни, учасників війни та осіб, на яких поширюється чинність Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань".

Аналізуючи наведені вище норми суд дійшов висновку, що прийняття рішень з визначення статусу (категорій) постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі даних документів заявника, що скеровані до нього управліннями соціального захисту населення районних державних адміністрацій за їх поданням, віднесено до компетенції структурного підрозділу Київської обласної державної адміністрації - Департаменту соціального захисту населення.

При цьому, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, приймаючи рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення, керується даними документів заявника, що скеровані до нього управліннями соціального захисту населення районних державних адміністрацій за їх поданням.

У свою чергу обов'язковими умовами, за наявності яких у особи з'являється право на отримання посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 є: 1) наявність у такої особи статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи (зокрема, проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років станом на 1 січня 1993 року); 2) довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, пов'язаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Пунктом першим частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вже зазначалось судом вище, в якості підстави для відмови позивачу у прийнятті документів для направлення до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації відповідного подання для віднесення його до осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі йому посвідчення встановленого зразка відповідач посилається на виключення з 01.01.2015 зони посиленого радіоекологічного контролю з числа зон, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Наведені вище обставини, на думку відповідача, виключають можливість визнання за позивачем статусу особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі йому відповідного посвідчення, а відтак підстави для направлення до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації зазначеного вище подання відсутні.

Вказані доводи не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII, на підставі якого із Закону № 791а-XII виключено абзац п'ятий частини другої статті 2, який визначав ознаки зони посиленого радіоекологічного контролю.

Крім того, Законом № 76-VIII виключено статтю 2 Закону № 796-XII, яка визначала категорії зон радіоактивно забруднених територій, в тому числі зону посиленого радіоекологічного контролю.

У свою чергу, положення статей 11-14 Закону № 796-XII з набуттям чинності Законом № 76-VIII змін не зазнали.

Суд звертає увагу відповідача на те, що виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового поля такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, не тягне за собою позбавлення позивача статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років.

Статтею 122 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

За таких обставин, отриманий позивачем до 01.01.2015 статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за ним довічно, якщо не буде змінений на іншу категорію, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не впливають на його право на отримання посвідчення категорії 1 за наслідками встановлення причинного зв'язку хвороби з Чорнобильською катастрофою.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що проходження позивачем огляду в МСЕК після 01.01.2015, тобто після набрання чинності Законом № 76-VIII, не має правового значення для вирішення питання про визнання за позивачем статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, оскільки, як вже зазначалось судом вище, на момент проходження вказаного огляду позивач вже мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, який зберігається за ним довічно (або до зміни на іншу категорію).

Суд також констатує, що Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області, що наділено повноваженнями з переадресації документів позивача до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, фактично прийняло рішення з приводу наявності/відсутності підстав для визнання за позивачем статуту постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі йому відповідного посвідчення, що виходить за межі визначених законодавством повноважень та свідчить про вирішення ним питання, яке не віднесено до його компетенції.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації щодо відмови прийняти документи позивача для направлення до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації відповідного подання підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача оформити та направити до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подання для визнання за позивачем статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі посвідчення встановленого зразка, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

У свою чергу, ознакою дискреційних повноважень є право суб'єкта владних повноважень приймаючи рішення, вчиняючи дії чи утримуючись від їх вчинення, діяти з певною свободою розсуду, тобто можливістю обрати одне з кількох юридично допустимих рішень.

Разом з тим, за наявності у позивача посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, а також довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, пов'язаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, у відповідача є лише один можливий варіант вчинення дій - оформити та направити до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подання для визнання за позивачем статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі посвідчення встановленого зразка.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1409,60 грн., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 194, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації, що виявились у відмові прийняти документи для направлення до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подання для видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

3.Зобов'язати Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації на підставі заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів оформити та направити до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації подання для визнання за ним статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видачі посвідчення встановленого зразка.

4.Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації (ідентифікаційний код: 03193850, місцезнаходження: провулок Гетьманський, 2, смт. Макарів, Макарівський район, Київська область, 08001) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя Харченко С.В.