Справа № 727/4361/18
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2018-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4361/18
Провадження № 2-а/727/125/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Київ Ломакіної Віолети Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР №132459 від 28.03.2018 року, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача інспектора роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Київ Ломакіної В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР №132459 від 28.03.2018 року, мотивуючи заявлені вимоги тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №132459 від 28.03.2018 року застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. за те, що він 28.03.2018 року о 15.50 год., керуючи транспортним засобом Фольксваген, по бульварі Лесі Українки в м. Києві перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3 розділу 34.1 Правил дорожнього руху, після чого посадовою особою інспектором роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Київ Ломакіною В.В. відносно нього було складено постанову серії ВР №132459 від 28.03.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України. Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 28.03.2018 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, суперечать одна одній та не підтверджуються належними, допустимими доказами, що на його думку призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню. Посилаючись на норми законодавства просить позовну заяву задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Положеннями ст.262 ч.5 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності із ст.ст.257-263 КАС України, розгляд справи проведено у порядку спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засіданні позивачем ОСОБА_2, в його інтересах представником Раздорським Р подано письмові заяви про розгляд справи у їх відповідно відсутність; позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, відомостей про поважність причини неявки не повідомив; відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов. Відзив від відповідача у встановлений строк до суду не поступив; клопотань про розгляд справи за його відсутності чи клопотань про розгляд справи в загальному порядку в суд не надходило.

Вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Судом належними доказами по справі встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення(постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Так, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №132459 від 28.03.2018 року застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. за те, що позивач 28.03.2018 року о 15.50 год., керуючи транспортним засобом Фольксваген, по бульварі Лесі Українки в м. Києві перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3 розділу 34.1 Правил дорожнього руху, після чого посадовою особою інспектором роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Київ Ломакіною В.В. складено постанову серії ВР №132459 від 28.03.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України (а.с.9).

Згідно повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу УПП в м. Чернівці ДПП, транспортний засіб Черрі Тіго, державний номерний знак НОМЕР_1, затримано до оформлення відповідних документів про адміністративне правопорушення за порушення п.15.9 Правил дорожнього руху (а.с.8).

Як передбачено ст.3 ч.1 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ст.18 ч.1 п.1-2 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст.2 ч.1 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.287 ч.1 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Вимогами ст. 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Передбачено ст. 251 КпАП України, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. а поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п.10 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Судом установлено, що процес розгляду справи інспектором роти 6 батальйону 3 УПП м. Києва Ломакіною В.В. відбувся з порушенням наведених вище вимог закону та не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст.280 КУпАП не з'ясовувалися, не враховано те, що позивач вину не визнав, відмовився від надання пояснень та від отримання копії постанови, відсутності доказів правопорушення.

Крім наведеного, відповідач не надав суду доказів, що саме позивач керував транспортним засобом Фольксваген в м. Чернівці, по бульварі Лесі Українки в м. Києві, та перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази які у справі за своїм внутрішнім переконанням що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному повному та об»активному дослідженні; жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Усі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України , за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не було надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, правомірності своїх дій, відповідно до ст.77 КАС України, що призвело до порушення прав позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню, провадження в справі - закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 222, 251, 252, 255, 280, 283, 288 КпАП України, ст.ст. 1, 2, 3, 8, 9, 19, 20, 22, 72, 77, 243, 244, 246,257-263, 271, КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Київ Ломакіної Віолети Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР №132459 від 28.03.2018 року задовольнити.

Скасувати постанову серія ВР №132459 від 28.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №6 батальйону №3 УПП в Києві Ломакіною Віолетою Віталіївною про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана або до Шевченківського районного суду м. Чернівців або безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 21.05.2018р.

Суддя Слободян Г.М.