Справа № 820/2886/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

26.06.2018 р. справа №820/2886/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження справу за позовом

ОСОБА_1
до Управління соціального захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації
про1) визнання дій УСЗН Шевченківської РДА Харківської області щодо невиплати соціальної допомоги ОСОБА_1 за період січень-березень 2017 року незаконними; 2) визнати рішення УСЗН Шевченківської РДА Харківської області від 23.03.2017 р. про припинення соціальних виплат на ім'я ОСОБА_1 неправомірним та скасувати його; 3) зобов'язання УСЗН Шевченківської РДА Харківської області виплатити ОСОБА_1 соціальні виплати за період з січня 2017 року по середину листопада 2017 року в сумі 9282,00 грн, -

встановив:

Вимоги позову обґрунтовані тим, що громадянка як внутрішньо переміщена особа має право на отримання щомісячної адресної допомоги, однак за період з січня по березень 2017р. виплату було припинено без будь-яких підстав, а за період з квітня 2017р. по 15 листопада 2017р. виплату було припинено на підставі незаконного рішення про позбавлення довідки переселенця та в супереч Постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016р. На думку позивача, такі дії органу соціального захисту населення не відповідають вимогам закону.

Відповідач, УСЗН Шевченківської районної державної адміністрації, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що управлінням виконанні всі необхідні дії з метою дотримання законодавства при виплаті позивачу адресної допомоги.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як зясовано судом, спір склався з приводу соціального захисту громадянина у вигляді одержання коштів як виплат внутрішньо переміщеним особам.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач перебувала на обліку в установі відповідача як внутрішньо переміщена особа, документована довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 19.01.2015р. №.

Рішенням УСЗН Шевченківської РДА «Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» від 15.08.2016 р. ОСОБА_1 призначена допомога з 19.07.2016 р. по 18.01.2017 р. на підставі звернення від 19.07.2016 р.

Рішенням УСЗН Шевченківської РДА «Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» від 15.02.2017 р. призначена допомога з 07.02.2017 р. по 06.08.2017 р. на підставі звернення від 07.02.2017 р.

16.01.2018 р. позивач звернулась до владного субєкта із заявою, в якій просила надати документи, на підставі яких були припинені виплати соціальної допомоги з січня по 15 листопада 2017 р.

Листом від 12.02.2018 р. №01-29/469 УСЗН Шевченківської районної державної адміністрації повідомило позивача (а.с. 7), що 23.03.2017 р. Комісією з питань призначення (відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам) при РДА було прийнято рішення у формі протоколу №5 про припинення соціальних виплат (Витяг з протоколу №5, а.с.9).

Як зясовано судом, юридичною підставою для прийняття оскарженого рішення владний субєкт положення пп. 4 п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 р. №365, далі за текстом Порядок №365), а фактичною підставою слугувало рішення УСЗН Шевченківської РДА від 22.03.2017 р. про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.01.2015р. №.

Суд, перевіряючи відповідність закону, зокрема ч. 3 ст. 2 КАС України (в редакції до 15.12.2017 р.) та ч. 2 ст. 2 КАС України (в редакції з 15.12.2017 р.), спірних діянь та рішень владного суб'єкта, зазначає, що правовідносини з приводу гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб унормовані приписами Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (затверджено постановою КМУ від 08.06.2016р. №365; далі за текстом - Порядок №365), Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, (затверджено постановою КМУ від 01.10.2014 р. від 01.10.2014 р. № 505; далі за текстом - Порядок №505).

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що позивач підпадає під критерії визначення внутрішньо переміщених осіб, був документований відповідною довідкою.

Відповідно до п.п. 4 п. 12 Порядку №365 соціальні виплати припиняються у разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Статтею 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб передбачено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 17.08.2017 р. по справі №637/344/17 (залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 р.) було визнано неправомірним та скасовано рішення УСЗН Шевченківської РДА Харківської області від 22.03.2017р. про скасування довідки про взяття на облік ОСОБА_1 від 19.01.2015р. №.

Таким чином, та обставина, на підставі якої було прийнято рішення про припинення соціальних виплат, а саме: рішення УСЗН Шевченківської РДА Харківської області від 22.03.2017 р. про скасування довідки про взяття на облік ОСОБА_1 від 19.01.2015 р. № - припинила юридичну дію.

Викладене з невідворотністю зумовлює скасування рішення контролюючого органу, прийнятого у формі протоколу №5 від 23.03.2017 р., про припинення соціальних виплат.

Вирішуючи спір в частині вимоги про зобовязання провести виплати ОСОБА_1 за період з січня 2017 р. по 15 листопада 2017 р., суд зазначає, що відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Отже, приводом для призначення владним субєктом спірних платежів є подія надходження до органу письмової заяви громадянина.

За зверненням позивача від 19.07.2016 р. владним субєктом було нараховано та виплачено допомогу за період з 19.07.2016 р. по 19.01.2017 р. (рішення від 15.08.2016 р.). Зокрема, за січень 2017 р. (з 01.01.2017 р. по 18.01.2017 р.) здійснені нарахування та виплата допомоги у сумі 1.026,58 грн. (а.с. 80).

Суд звертає увагу, що за даний період ОСОБА_1 згідно з рішенням УСЗН від 15.08.2016 р. отримувала виплати за двох осіб, а саме: за себе та за свою матір - ОСОБА_2 (померла 06.08.2017 р.).

Посилання ОСОБА_1 на вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 29.01.2018 р. по справі № 637/875/17, яким останню визнано не винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і виправдано за відсутністю у її діях складу злочину (кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), є не обґрунтованим, оскільки даний вирок стосується подій отримання виплат матері позивача.

Зокрема у даному вироку зазначено , що «…надлишково отримані кошти адресної допомоги ОСОБА_4 у сумі 4 762,19 гривень відповідно до пояснення-зобов'язання ОСОБА_1 13.03.2017 року були повернуті до бюджету у повному обсязі, що також підтверджується копією квитанції № 89 від 13.03.2017 року».

Тобто зайво отримані кошти ОСОБА_1 зокрема за січень 2017 р. повернуто до бюджету у повному обсязі.

Суд вважає, що обставина одержання коштів за виплатою на померлу матір у січні 2017 р. також доводить і обставини одержання позивачем у цей же період коштів за власною виплатою.

Звідси слідує, що період часу з 01.01.2017 р. по 18.01.2017 р. оплачений владним субєктом.

Період часу з 19.01.2017 р. по 06.02.2017 р. не підлягав оплаті, адже не охоплювався часовими межами попередньої заяви.

За зверненням позивача від 07.02.2017 р. владним субєктом було нараховано допомогу за період з 07.02.2017 р. по 06.08.2017 р. (рішення від 15.02.2017 р.). Зокрема, за лютий 2017 р. (з 07.02.2017 р. по 28.02.2017 р.) здійснені нарахування та виплата допомоги у сумі 694,57 грн. (а.с. 73).

Виплата за період з березня 2017 по 06.08.2018 р., як зазначено відповідачем на підставі пп. 4 п.12 Порядку №365 та на підставі Протоколу №5 від 23.03.2017 р., не здійснювалась.

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки рішення контролюючого органу, на підставі якого були припинені виплати за вказаний період, було скасовано (постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 17.08.2017 р. по справі №637/344/17), то виплати (за наявності звернення позивача та рішення про призначення виплат за період з 07.02.2017 р. по 03.08.2017 р.) фактично мали бути поновлені одразу після припинення юридичної дії рішення про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.01.2015 р. №.

Таким чином, в даному випадку суд вбачає підстави для висновку відносно вчинення владним субєктом бездіяльності з приводу виплати адресної допомоги за період з березня 2017 р. по 03.08.2017 р.

З приводу виплати соціальної допомоги за період з вересня 2017 р. по листопад 2017 р. суд нагадує, що за правилами п.2 Порядку №505 виплата призначається і проводиться на підставі письмової заяви громадянина.

Відсутність такої заяви зумовлює відсутність підстав для призначення та проведення виплати.

Доказів надходження до відповідача письмового звернення громадянина про виплату адресної допомоги у період з вересня по листопад 2017 р. матеріали справи не містять.

Відтак, суд вважає, що відсутність письмового звернення не створює правового наслідку у вигляді обовязку прийняти письмове рішення стосовно призначення такої допомоги.

Посилання представника владного субєкта на обставини пропуску позивачем строку звернення до суду із даною заявою суд визнає необґрунтованими, оскільки про причини невиплати адресної допомоги громадянин дізнався лише з листа УСЗН від 12.02.2018р. №01-29/464. До суду позов подано 17.04.2018 р.

Таким чином, суд не знаходить підстав для висновку про подачу позову поза межами строку, визначеного ст. 122 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211, ч.4 ст.242 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України в частині прийняття оскарженого рішення та у частині невиплати адресної допомоги за період з березня 2017 р. по 06.08.2017 р.

Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у сфері державної справи з соціального захисту внутрішньо переміщених осіб у цій частині знайшов підтвердження судовим розглядом.

Права та охоронювані законом інтереси позивача у спірних правовідносинах повністю, ефективно та дієво захищаються у спосіб скасування спірного рішення та обтяження владного субєкта обовязком вирішити питання з приводу проведення виплат.

У частині вимоги про проведення виплат за період січень 2017 р. та за період 07.08.2017 р. листопад 2017 р. суд не знаходить підстав для задоволення позову, позаяк виплати за січень 2017 р. були нараховані та проведені, а за період 07.08.2017 р. листопад 2017 р. і не підлягали нарахуванню у звязку з відсутністю заяви.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати оформлене протоколом №5 від 23.03.2017 р. рішення Управління соціального захисту Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області в особі Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (ідентифікаційний код - 25850998; місцезнаходження вул. Центральна, 13, сел. Шевченкове, Шевченківський район, Харківська область, 63601) з приводу припинення соціальних виплат ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1; місцезнаходження вул. Стадіонна, б. 4 кв. 2, с. Борівське, Шевченківський район, Харківська обл., 63661).

Зобовязати Управління соціального захисту Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області (ідентифікаційний код - 25850998; місцезнаходження - вул. Центральна, 13, сел. Шевченкове, Шевченківський район, Харківська область, 63601) вирішити питання з приводу проведення соціальних виплат ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1; місцезнаходження вул. Стадіонна, б. 4 кв. 2, с. Борівське, Шевченківський район, Харківська обл., 63661) за період з березня 2017р. по 03.08.2017р.

В решті вимог позов залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Сліденко А.В.