Справа № 522/13368/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/13368/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

21 липня 207 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати протиправним рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі № 38 від 07.06.2016 року, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.12.2015 року у розмірі 80% від заробітної плати старшого державного податкового інспектора без обмеження граничного розміру пенсій з урахуванням усіх виплат, в тому числі з урахуванням інших виплат (надбавка за ранг, за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення, премія, за високі досягнення у праці) згідно з довідкою № 5903/С/15-33-05-26 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії виданою державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси в головному управління ДФС.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю відмови управління ПФУ здійснити відповідний перерахунок, оскільки законодавство, яке діяло на час виходу ОСОБА_2 на пенсію, передбачало право на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на відповідній посаді, з якої їй була призначена пенсія.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що чинним законодавством не регламентовано, ані право на перерахунок пенсії, у звязку з підвищенням заробітної плати державного службовця, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою задовольнити його позовні вимоги. Зокрема, ОСОБА_2 зазначила, що пенсія їй була призначена ще в 1994 році, а тому відповідач не може застосовувати до спірних правовідносин ОСОБА_3 України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889, який набрав чинності після призначення їй пенсії та який регулює призначення пенсії держслужбовців з 05.05.2016 року.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.311 КАС України у зв'язку із відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі про слухання за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

З 1994 року позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».

02 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до управління ПФУ з заявою про перерахунок пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

06 червня 2017 року рішенням Центрального обєднаного управління ПФУ № 38 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Обґрунтовуючи свою відмову відповідач зазначив, що з 01.05.2016 року Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-VIII втратив чинність на підставі нового Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, крім статті 37, що застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року в частині призначення пенсії. Крім того, форма довідки, надана позивачем для перерахунку пенсії, втратила чинність у звязку із втратою чинності постановою Правління ПФУ від 04.09.2013 року № 15-1, якою були затверджені форми довідок для призначення пенсій.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення позивача до управління ПФУ з заявою про перерахунок пенсії у звязку із збільшенням заробітної плати державних службовців були відсутні законодавчі підстави для здійснення такого перерахунку.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 37-1 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - ОСОБА_3 № 3723-ХІІ) в редакції, яка діяла до 01.01.2015р., було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, 01.01.2015р. набрав чинності ОСОБА_3 України від 28.12.2014р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі ОСОБА_3 № 76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015р. делегував Уряду.

Правове регулювання зазначеного питання в період з 01.01.2015р. по 01.12.2015р. знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015р., пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України №1013 не містить.

Отже, з 01.12.2015р. по 01.05.2016р. чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону №3723-ХІІ. При цьому чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону №3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

Крім того, у ході реформування системи державного управління 10.12.2015р. прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - ОСОБА_3 України від 10.12.2015р. № 889-VIII "Про державну службу" (далі - ОСОБА_3 №889-VIII) .

ОСОБА_3 набув чинності 01.05.2016р., у зв'язку з чим положення Закону України від 16.12.1993р. №3723-XII "Про державну службу" частково втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Натомість у ст. 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, до яких не віднесено підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців.

Положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність, діюче законодавство України не містить.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок розміру її пенсії, в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям у зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015р. №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" у відповідача не було правових підстав для проведення такого перерахунку.

Посилання позивача на порушення положень Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, оскільки ані ОСОБА_3 №76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані стаття 90 Закону №889-VIII, не визнані неконституційними і підлягали виконанню відповідними суб'єктами.

На підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» Суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 червня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_4 проти України № 43331/12, Суд, розглянувши скаргу, зокрема, за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19 січня 2010 року після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

Також Суд вказав на відсутність підстав для висновку про те, що, передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг, Парламент України діяв на порушення якихось положень Конвенції, та зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважав, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, через що у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

ОСОБА_3 правова позиція неодноразово знаходила своє підтвердження у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 року по справі № 725/4210/16-а, від 13.06.2018 року по справі № 565/1377/16-а, від 13.06.2018 року по справі № 709/2198/16-а, від 17.05.2018 року по справі № 691/832/16-а, від 17.04.2018 року по справі № 712/8248/16-а, від 27.02.2018 року по справі № 391/741/16-а, від 23.01.2018 року 359/5905/16-а, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України має враховуватись судом при виборі і застосування норм права.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 25 червня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко