Справа № 820/3753/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 червня 2018 р. № 820/3753/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

при секретарі судового засідання - Савчук С.С.,

за участі:

представника позивача - Демура І.Б.,

представника відповідача - Зінченка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маковій" (64107, Харківська область, м. Первомайський, вул. Залізнична, буд. 76) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Маковій", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2018 р. прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2018 р., що прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Маковій" заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Маковій" з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладених в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки складено акт від 24.11.2017 р. №21123/20-40-12-12-09/33816897(а.с.18-20).

У висновках акту вказано про порушення ТОВ "Маковій" граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладених в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено абз. 11 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Відповідальність платника передбачена п. 120-2.1 ст. 120-2 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Слід вказати, що позивачем були подані заперечення на акт перевірки та рішенням від 04.01.2018 р. висновки акту залишені без змін(а.с.23-25).

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2018 р., яким до ТОВ "Маковій" застосовано суму штрафу у розмірі 99913,84 грн.(а.с.21).

Не погоджуючись з прийнятим рішення позивач звертався до ДФС України зі скаргою від 29.01.2018 р.

Рішенням ДФС України від 28.03.2018 р. податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2018 р. залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення(а.с.26-27).

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як вбачається судом з акту перевірки, ТОВ "Маковій" несвоєчасно здійснено реєстрацію наступних податкових накладних:

- №34/2 від 30.12.2015 р., дата реєстрації 15.01.2016 р., порушення терміну реєстрації, кількість діб - 1 доба;

- №35/2 від 30.12.2015 р., дата реєстрації 15.01.2016 р. порушення терміну реєстрації, кількість діб - 1 доба;

- №1 від 04.11.2016 р., дата реєстрації 30.12.2016 р., порушення терміну реєстрації, кількість діб - 41 доба;

- №3/2 від 04.11.2016 р., дата реєстрації 03.01.2017 р., порушення терміну реєстрації, кількість діб - 45 діб;

- №2 від 07.11.2016 р., дата реєстрації 30.12.2016 р., порушення терміну реєстрації, кількість діб - 38 діб;

- №4/2 від 07.11.2016 р., дата реєстрації 03.01.2017 р., порушення терміну реєстрації, кількість діб - 42 доби(а.с.19-20).

Щодо реєстрації податкових накладних №34/2 та №35/2, судом встановлено наступне.

Згідно наданих представником позивача пояснень, податкові накладні №34/2 та №35/2 від 30.12.2015 року було виписано бухгалтером ТОВ «МАКОВІЙ» помилково - вона помилково скопіювала їх і відправила на реєстрацію.

На запит ТОВ «МАКОВІЙ» - контрагентами ТОВ «ПХК «Ідеал» (а.с.120) та ТОВ «Компанія «Флора України» (а.с.121) були надані листи про те, що у зв'язку з тим, що податкові накладні № 34/2 та 35/2 від 30.12.2015 року відповідно до кожного контрагента є помилковими, їх було відкореговано відповідно до вимог податкового законодавства, у зв'язку з чим контрагентами було також зареєстровано вказані в позові розрахунки коригування.

Також контрагенти ТОВ «ПХК «Ідеал» та ТОВ «Компанія «Флора України» у своїх листах підтвердили, що були відсутні господарські операції для складання вказаних помилкових податкових накладних.

Отже, вказані податкові накладні № 34/2 від 30.12.2015 року та № 35/2 від 30.12.2015 року були виписані помилково, оскільки не існувало підстав в розумінні п. 187.1 ст. 187 ПК України для їх складання, а саме: не існувало ані відвантаження, ані оплати товару.

У зв'язку з цим ТОВ «МАКОВІЙ» було відкореговано вказані податкові накладні як помилкові за допомогою складання та реєстрації відповідних розрахунків коригування кількісних та вартісних показників № 3 від 30.12.2015 р. до податкової накладної № 34/2 від 30.12.2015 р. та № 4 від 30.12.2015 р. до податкової накладної № 35/2 від 30.12.2015 р.

У листі Державної фіскальної служби України від 17.12.2015 №27026/6/99-99-19-03-02-15 "Щодо порядку виправлення помилок у випадку помилкового складання податкової накладної та реєстрації її в ЄРПН" зазначено, що у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг та реєстрації її в ЄРПН платник податку з метою виправлення допущеної помилки має право згідно з пунктом 192.1 статті 192 Кодексу скласти розрахунок коригування до помилкової податкової накладної.

До податкової декларації з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Таким чином, у податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складеній на підставі первинних документів податковій накладній та/або розрахунку коригування. Тому обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані в помилковій (другій) податковій накладній та/або розрахунку коригування, не підлягають відображенню в декларації.

З огляду на вищевикладене, помилково виписані податкові накладні та розрахунки коригування до них не тягнуть жодних правових наслідків, тому висновок про застосування до Товариства штрафу за порушення граничних термінів реєстрації вказаних податкових накладних є необґрунтованим та незаконним.

Судова практика з аналогічних спорів між контролюючими органами та суб'єктами господарювання про скасування податкових повідомлень-рішень, якими застосовано штрафні санкції за порушення останніми граничного строку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які зазначені суб'єктами господарювання як помилкові, є єдиною (ухвала Вищого адміністративного суду України від 03.04.2017 року у справі №826/15637/16, ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 р. у справі №806/2975/16, ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року у справі №820/4308/16, ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017 року у справі 820/5563/16).

В подальшому на виконання умов договору поставки та на підставі платіжного доручення №210 від 30.12.2015 року, відповідно до якого ТОВ «ПХК «ІДЕАЛ» було внесено передплату згідно договору № 01/09-12 від 09.12.2015 року на загальну суму 1782000,00 грн., у зв'язку з чим ТОВ «МАКОВІЙ» було виписано податкову накладну №27/2 від 30.12.2015 року, яку 12.01.2016 року було зареєстровано в ЄРПН, тобто в межах строку, визначеного ПК України, що підтверджується квитанцією про реєстрацію.

На виконання умов Договору та на підставі платіжного доручення № 157 від 30.12.2015 року, відповідно до якого ТОВ «Компанія «Флора України» було внесено оплату згідно договору № 01/23-12 від 23.12.2015 року на загальну суму 1211600,00 грн., у зв'язку з чим ТОВ «МАКОВІЙ» було виписано податкову накладну №32/2 від 30.12.2015 року, яку 14.01.2016 року було зареєстровано в ЄРПН, тобто в межах строку, визначеного ПК України, що підтверджується квитанцією про реєстрацію.

Щодо податкових накладних: №1- дата виписки 04.11.2016 року, № 3/2 - дата виписки 04.11.2016 року, № 2 - дата виписки 07.11.2016 року, № 4/2 - дата виписки 07.11.2016 року, суд зазначає наступне.

У зв'язку з закінченням строку дії сертифікату на головного бухгалтера товариства позивача 03.11.2017 р. за допомогою програми Меdос було надіслано повідомлення про реєстрацію електронного цифрового підпису, проте було отримано відмову «місцезнаходження юридичної особи не відповідає відомостям Єдиного державного реєстру».

Однак, позивач місця реєстрації не змінював та фактично товариство знаходиться за юридичною адресою.

В подальшому ТОВ «Маковій» було отримано передплату від покупця ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "СЛОБОДА", на яку за правилами першої події потрібно було виписати та зареєструвати податкову накладну. 18.11.2016 р. було відправлено податкову накладну №1 від 04.11.2016 року (обсяг постачання без ПДВ на загальну суму 148750,00 грн.) на реєстрацію, на що було отримано відповідь «можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності».

При цьому жодних повідомлень про розірвання договору про визнання електронної звітності від Первомайського відділення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області не надходило.

З метою подачі документів в електронному вигляді, позивачем 05.12.2016 р. відправлено договір про визнання електронних документів, на що отримано відповідь «Помилка - договір не прийнято. Діє Договір про визнання електронних документів від 04.07.2016 №04072016».

ТОВ «МАКОВІЙ» було відправлено податкову накладну № 2 від 07.11.2016 року (обсяг постачання без ПДВ на загальну суму 252274,25 грн.) на реєстрацію, на що було отримано аналогічну відповідь про неприйняття документу як і щодо реєстрації податкової накладної №1 від 04.11.2016 року.

У зв'язку із обставинами, що виникли, ТОВ «МАКОВІЙ» було відправлено договір про визнання електронних документів: 1) 06.12.2016 року, який було отримано ДФС України 06.12.2016 року об 11:07, 2) 06.12.2016 року, який було отримано ДФС України 06.12.2016 року о 15:52, 3) 08.12.2016 року, який було отримано ДФС України 08.12.2016 року об 11:40, 4) 12.12.2016 року, який було отримано ДФС України 12.12.2016 року об 11:44, 5) 21.12.2016 року, який було отримано ДФС України 21.12.2016 року об 11:34, 6) 26.12.2016 року, який було отримано ДФС України 26.12.2016 року об 11:20, 7) 27.12.2016 року, який було отримано ДФС України 27.12.2016 року об 11:31, на що отримано однакову відповідь про неприйняття документу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що лише 28.12.2016 року ДФС України було прийнято договір про визнання електронних документів ТОВ «МАКОВІЙ».

Суд вважає за необхідне вказати, що фактично податкові накладні: № 1- дата виписки 04.11.2016 року та № 3/2 - дата виписки 04.11.2016 року - є однією податковою накладною, складеною щодо одної господарської операції, та № 2 - дата виписки 07.11.20216 року та №4/2 - дата виписки 07.11.2016 року є також однією податкової накладною, складеної щодо одної господарської операції.

В номерах податкових накладних за №1 та №2 було помилково не зазначено в порядковому номері після «/» код виду діяльності, що передбачає спеціальний режим оподаткування, а саме: для ТОВ «МАКОВІЙ» - « 2», у зв'язку з чим після усунення перешкод в реєстрації податкових накладних та поданні електронної звітності - 03.01.2017 року на реєстрацію до ЄРПН було надіслано податкові накладні за № 3/2 від 04.11.2017 року та 4/2 від 07.11.2017 року відповідно.

Спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно вимог Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої Наказом ДПА України від 10.04.2008 №233 єдиною підставою для розірвання договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку є ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником податків місця реєстрації (п. 4 розділу 6 додатку до Інструкції).

В постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №810/1952/17 суд зауважив, що якщо неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації Товариством податкових накладних відбулось з вини контролюючого органу, то це виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2018 р. прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маковій" (64107, Харківська область, м. Первомайський, вул. Залізнична, буд. 76) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2018 р. прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маковій" () суму сплаченого судового збору у розмірі 1762.0 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 червня 2018 р.

Суддя Сагайдак В.В.