Справа № 826/5048/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

26 червня 2018 року м. Київ№ 826/5048/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглядаючи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до1. Генеральної прокуратури України 2. Прокуратури Черкаської області
про скасування наказу в частині, поновлення на роботі ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Генерального прокурора України від 01.08.2016 року № 111ш в частині скорочення в структурі та штатному розписі прокуратури Черкаської області однієї посади першого заступника прокурора, яка з відповідним фондом заробітної плати зараховуються до резерву Генеральної прокуратури України;

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Генерального прокурора України від 01.08.2016 року № 111ш в частині установлення в структурі та штатному розписі прокуратури Черкаської області за рахунок Генеральної прокуратури України однієї посади з відповідним фондом заробітної плати, а саме: першого заступника прокурора області - начальника управління нагляду у кримінальному провадженні;

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України 10.03.2017 року за № 51к про звільнення ОСОБА_1 - державного радника юстиції 3 класу з посади першого заступника прокурора Черкаської області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Черкаської області з 11 березня 2017 року;

- зобов'язати прокуратуру Черкаської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 березня 2017 року по день поновлення на посаді.

Генеральною прокуратурою України через відділ документального обігу та контролю (канцелярію) суду подано заяву про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування п.п.1, 2 Наказу від 01.08.2016 №111ш, оскільки, на переконання заявника, позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, адже оскаржувані пункти Наказу №111ш стосуються питання проходження публічної служби.

Позивачем, в свою чергу, подано до матеріалів справи заяву про поновлення строку звернення до суду (а.с.145 том 1) в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування п.п.1, 2 Наказу від 01.08.2016 №111ш, яка обґрунтована тим, що момент виникнення порушеного права у вказаній частині позовних вимог, нерозривно пов'язаний з моментом звільнення позивача зі служби в органах прокуратури на підставі наказу від 10.03.2017 №51к, внаслідок чого строк звернення до суду підлягає поновленню.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

01 серпня 2016 Генеральною прокуратурою України видано Наказ №111ш, відповідно до п.1 якого скорочено посаду, в тому числі, першого заступника прокурора області та відповідно до п.2 якого установлено в структурі та штатному розписі прокуратури Черкаської області за рахунок резерву Генеральної прокуратури України посаду, в тому числі, першого заступника прокурора області - начальника управління нагляду у кримінальному провадженні.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до суду), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України).

Аналогічна норма щодо строку звернення до суду знайшла своє відображення в новій редакції Кодексу адміністративного судочинства України, яка набула чинності з 15.12.2017 (ч.2 ст.122 КАСУ).

В контексті наведеного, суд відхиляє посилання Генеральної прокуратури України на необхідність застосування в рамках спірних правовідносин місячного строку звернення до суду, адже відповідно до ч.3 ст.99 КАС України (в редакції до 15.12.2017), ч.5 ст.122 КАС України (в редакції після 15.12.2017), місячний строк звернення до суду застосовується у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, в той час як оскаржуваними пунктами наказу №111ш врегульовано питання щодо організації роботи прокуратури Черкаської області, а не питання прийняття позивача на публічну службу, її проходження та звільнення.

За таких обставин Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилась, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як підтверджується матеріалами справи, 09.08.2016 позивача ознайомлено зі змінами в структурі та штатному розписі прокуратури Черкаської області (а.с.23 том 1), внаслідок прийняття наказу від 01.08.2016 №111ш.

Таким чином, є можливим дійти висновку, що про порушення свої прав, свобод, інтересів у формі п.п.1, 2 Наказу №111ш, позивач мав змогу (повинен був) дізнатися в серпні 2016 року та, відповідно, протягом наступних шести місяців позивач мав визначилась, чи буде він звертатись до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні "Іліан проти Туреччини", зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

В контексті наведеного, суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

При цьому, саме позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. В іншому випадку - виникають підстави для зловживання процесуальними правами.

Враховуючи те, що про порушене право у формі п.п. 1, 2 Наказу № 111ш, позивач мав змогу дізнатись в серпні 2016 року, Суд приходить до висновку, що звернення до суду з позовними вимогами про скасування п.п.1, 2 зазначеного Наказу лише в квітні 2017, відбулось поза межами встановленого шестимісячного строку.

Посилання позивача на те, що момент виникнення порушеного права у вказаній частині позовних вимог, нерозривно пов'язаний з моментом звільнення позивача зі служби в органах прокуратури на підставі наказу від 10.03.2017 №51к, судом відхиляються, адже листом (а.с. 23 том 1), з яким позивач ознайомився 09.08.2016, останнього попереджено про 1) його звільнення з займаної посади або 2) переведення на іншу роботу, в зв'язку з прийняттям Наказу №111ш.

Таким чином, станом на серпень місяць 2016 позивачу достовірно було відомо про правові наслідки прийняття Генеральною прокуратурою України оскаржуваного Наказу (або звільнення, або переведення на іншу роботу), внаслідок чого зволікання позивача з його оскарженням до моменту безпосереднього звільнення, не може бути поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У п. 41 рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що: &?о;...&?н; Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії в липні 2017 року відбулось поза межами встановленого строку.

За змістом ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, у зв'язку з чим позов належить залишити без розгляду.

Беручи до уваги наведене та керуючись статтями 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування пункту 1 наказу Генерального прокурора України від 01.08.2016 року № 111ш в частині скорочення в структурі та штатному розписі прокуратури Черкаської області однієї посади першого заступника прокурора, яка з відповідним фондом заробітної плати зараховуються до резерву Генеральної прокуратури України та пункту 2 наказу Генерального прокурора України від 01.08.2016 року № 111ш в частині установлення в структурі та штатному розписі прокуратури Черкаської області за рахунок Генеральної прокуратури України однієї посади з відповідним фондом заробітної плати, а саме: першого заступника прокурора області - начальника управління нагляду у кримінальному провадженні залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через окружний адміністративний суд.

Повний текст складено 27.06.2018.

Суддя П.О. Григорович