Справа № 818/1784/18
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2018-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2018 р. Справа № 818/1784/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що подав до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту, на що листом від 06.03.2018 р. отримав відмову. 06.03.2018 р. повторно звернувся із такою заявою. Листом від 11.04.2018 р. відповідач повторно відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою для відмови у обох випадках вказано, що на запит відповідача надійшов лист Мазівської сільської ради щодо погодження відведення земельної ділянки, який суперечить ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування", крім того, рішенням виконкому Буринської міської ради від 23.12.1993 йому передано у власність земельну ділянку площею 0,11га для ведення особистого підсобного господарства. Вважає таку відмову протиправною.

Вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, при цьому в листі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 11.04.2018 №А--2812-2198/21-18 не вказано жодної з них. Таким чином, підстави для відмови позивачу в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні. Щодо передачі йому земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства зазначив, що правом на безоплатну передачу землі позивач не скористався, жодних дій на виготовлення технічної документації із землеустрою не вчиняв. Процес надання формальних відмов відповідачем може тривати безкінечно, тому в даному випадку єдиним правильним способом захисту є зобов'язання відповідача надати такий дозвіл. Просить визнати протиправною відмови відповідача та зобов'язати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Також просить встановити контроль за виконанням судового рішення, зобов'язавши відповідача подати до суду звіт в десятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що рішенням колегії Держземагенства від 14.10.2014 №2/1 зобов'язано головні управління направляти до місцевих рад запити про надання згоди на розроблення відповідної документації з землеустрою. На такий запит надійшов лист Мазівської сільської ради про погодження відведення земельної ділянки, який суперечить вимогам ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування", оскільки порушено принцип колегіальності місцевого самоврядування. Рішенням виконкому Буринської міської ради від 23.12.1993 позивачу було передано у власність земельну ділянку площею 0,11га для ведення особистого підсобного господарства. На підставі ст. 121 ЗК України позивач має право лише на збільшення земельної ділянки в межах закріплених норм. Не погоджується із позовною вимогою про зобов'язання надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки питання надання таких дозволів є виключною компетенцією органів Держгеокадастру. Просить відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у січні 2018 року позивач звертався до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту, однак листом від 06.03.2018 отримав відмову (а.с.9,10).

06.03.2018р. позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із такою заявою. Листом від 11.04.2018 № А-2812-2198/21-18 відповідач повторно відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Підставами для відмови у обох оскаржуваних листах зазначено, що на виконання рішення колегії Держземагенства від 14.10.2014 №2/1 направив до місцевої ради запит про надання згоди на розроблення ОСОБА_1 відповідної документації з землеустрою. На такий запит надійшов лист Мазівської сільської ради про погодження відведення земельної ділянки. Однак цей лист суперечить вимогам ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування", оскільки порушено принцип колегіальності місцевого самоврядування. Крім того, рішенням виконкому Буринської міської ради від 23.12.1993 позивачу було передано у власність земельну ділянку площею 0,11га для ведення особистого підсобного господарства. На підставі ст.ст. 5, 121 ЗК України позивач має право лише на збільшення земельної ділянки в межах закріплених норм - до 2,0 га з урахуванням переданої ділянки площею 0,11га (а.с. 12).

Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність необґрунтованою з огляду на таке.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам. Відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв'язку з тим, що сільська рада не висловила свою позицію щодо погодження відведення земельної ділянки. При цьому стаття 118 ЗК України, яка також регулює порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не містить такої підстави для відмови як відсутність погодження відповідного землевідведення органом місцевого самоврядування. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов'язків, зобов'язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з'ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви. Жодної з наведених у частині 7 статті 118 ЗК України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем не зазначено.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідь на заяву ОСОБА_1 містить посилання на рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2017 №2/1, яким доручено начальникам головних управлінь агентства за зверненнями щодо відведення земельних ділянок забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад запитів на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації землеустрою. Однак врахування чи неврахування позиції місцевої ради під час вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачено чинним законодавством та відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України не є підставою для відмови у наданні такого дозволу. Із прийняттям зазначених документів не вносились зміни до Земельного кодексу України в частині підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Наявність рішення виконкому Буринської міської ради Сумської області від 23.12.1993 про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки у власність також не є передбаченою ст. 118 ЗК Підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Крім того, як вбачається з інформаційної довідки від 15.03.2018 ГУ Держгеокадастру у Сумській області позивач не отримував правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку (а.с. 25).

З приводу твердження відповідача про неможливість судового втручання у його дискреційні повноваження суд зазначає таке. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У справі, що розглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано частиною 6 статті 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, а тому не є дискреційними.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №806/2208/17 та від 19.06.2018 у справі справа №806/2982/17, висновки якого відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов'язковими до врахування.

Враховуючи, що відповідач без законних на те підстав відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача надати такий дозвіл.

На підставі ст. 382 КАС України суд вважає необхідним встановити судовий контроль за виконанням рішення, зобов'язавши відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати відмови Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладені у листах від 06.03.2018 № А-119-1508/21-18 та від 11.04.2018 № А--2812-2198/21-18 у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, Сумська область, 40021, ) надати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп'яненко