Справа № 820/3515/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 р. № 820/3515/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 820/3515/18 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 19.03.2018: № 0 та № 0.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомленнярішення ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 0067/16/31/РРО/НОМЕР_1 від 02.03.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесені податкові повідомлення-рішення є законними. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Фахівцями Головного управління ДФС у Полтавській області на підставі направлень № 480 від 21.02.2018 та № 479 від 21.02.2018, наказу "Про проведення фактичної перевірки " № 479 від 21.02.2018 в період з 22.02.2018 по 02.03.2018 проведена фактична перевірка магазину "Чудо острів", який розташований за адресою: м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 6/1 А, платник податків ФОП ОСОБА_3 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів/, свідоцтв, у тому числі виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору , оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами)

Результати перевірки оформлені актом № 0067/16/31/РРО/НОМЕР_1 від 02.03.2018.

Вказаним актом встановлено, що СГД не забезпечено проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстрований належним чином реєстратор розрахункових операцій при продажу за готівкові кошти технічно складного побутового товару, що підлягає гарантійному ремонту, а саме: 21.02.2018 згідно товарного чеку № 10243 реалізовано два квадрокоптери УН10 радіокеровані, 2.46 по ціні 1429,00 грн на загальну суму 2858,00 грн (2 х 1429,00 грн) (код групи УКТЗЕД - група 95 "Іграшки, ігри та спортивний інвентар; їх частини та приладдя". Згідно наданої ФОП ОСОБА_3 копії виписки банку по рахунку 8188 сума коштів, що надійшла на банківський рахунок 22.02.2018 складає 9397,90 грн, в графах 4,6 книги обліку доходів зареєстрованої в Слобожанській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області 24.11.2017 обліковано дохід за 22.02.2018 в сумі 11947,70 грн. Згідно наданого пояснення, книгу обліку доходів відображається загальна сума доходу (математична сума готівкових та безготівкових коштів). Виходячи з цього, сума готівкових коштів відображена в книзі доходів за 22.02.2018 складає 2550,00 грн (11947,70 грн 9397,70 грн). Згідно опису готівкових коштів сума виторгу за 22.02.2018 склала 9927,23 грн. Виходячи з вищевикладеного, 22.02.2018 платником податків не забезпечено оприбуткування готівкових коштів повній сумі їх надходжень в книзі обліку доходів у сумі 7377,23 грн (9927,23 грн 2550,00 грн).

На підставі вказаного, перевіряючими в акті перевірки № 0067/16/31/РРО/НОМЕР_1 від 02.03.2018 встановлено наступні порушення: пп. 296.1.1 п. 296.1, п. 296.10 ст. 296 ПКУ; п. 1 ст. З Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; п. 11 Розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління національного банку України від 29.12.2017 №148.

На підставі висновків акту перевірки № 0067/16/31/РРО/НОМЕР_1 від 02.03.2018 ГУ ДФС у Харківській області винесено податкові повідомлення-рішення № 0 від 19.03.2018, яким ФОП ОСОБА_3 нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій на суму 1,00 грн та № 0 від 19.03.2018, яким нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені за порушення норм з регулювання обігу готівки в розмірі 36886,15 грн.

Оцінюючи обґрунтованість прийнятих відповідачем рішеннь, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995 визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктом 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно пунктом 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 3 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

При цьому, відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій. Вказане кореспондується з п.296.10 ст. 296 Податкового кодексу України Реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку першої групи; другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1000000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обов'язковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку. Норми цього пункту не поширюються на платників єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Платники єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту повинні застосовувати реєстратори розрахункових операцій незалежно від обсягу отриманого доходу від продаж. Така вимога випливає із Закону України від 20.12.2016 № 1791-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року № 231 "Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій".

Застосовувати реєстратори розрахункових операцій в разі продажу технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, повинні як платники єдиного податку першої групи, які провадять діяльність на ринках, так і платники другої та третьої груп незалежно від обсягу річного доходу. Для них визначальною умовою для застосовування реєстраторів розрахункових операцій є реалізація відповідного виду товарів, а саме - технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Платники податків повинні врахувати, що термін "технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту", для цілей Закону про реєстратори розрахункових операцій вживається у значенні, наведеному в Законі України від 12.05.1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів". Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 року № 231 "Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій".

Із переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій вбачається, що 95 групу становлять "Іграшки, ігри та спортивний інвентар; їх частини та приладдя" , в тому числі, підгрупу квадрокоптери, що мають код 95030075.

Таким чином, при здійсненні продажу двох радіокерованих квадрокоптерів на загальну суму 2858,00 грн, позивач в порушення норм Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" вказану суму не провів через зареєстрований реєстратор розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 19.03.2018 № 0 на суму штрафних санкцій 1,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 296.1.1 пункту 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів. Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги, у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Згідно з пунктом 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України № 148 від 29.12.2017 (далі - Положення № 148) це Положення розроблено відповідно до Закону України "Про Національний банк України" і визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі фізичні особи-підприємці) (далі разом у тексті субєкти господарювання), фізичними особами.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 розділу І Положення № 148 готівкова виручка (готівка) сума фактично одержаної готівки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), а також від операцій, що безпосередньо не повязані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

Згідно з підпунктом 18 пункту 3 розділу І Положення № 148 оприбуткування готівки проведення субєктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат.

Пунктом 11 розділу ІІ Положення № 148 передбачено, що готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній 6 сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

В акті перевірки № 0067/16/31/РРО/НОМЕР_1 від 02.03.2018 зазначено, що відповідно до виписки з банку по рахунку 8188 сума розрахунків через банківський термінал в магазині "Чудо острів" за придбаний товар 22.02.2018 склала 9 397,70 грн. Під час опису грошових коштів на місці проведення розрахунків за 22.02.2018 податковим органом встановлено наявність 9927,23 грн.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_4 (адміністратор магазину) та ОСОБА_5А (особа, що здійснює розрахунки в магазині) вся сума 9927,23 грн є виторгом за 22.02.2018. (додаток до акту перевірки-опис грошових коштів).

Отже, загальна сума доходу за 22.02.2018 становила 19324,93 грн. (9 397,70 грн + 9 927,23 грн).

Проте, відповідно до копії книги обліку доходів, яка міститься в матеріалах справи, сума отриманого за 22.02.2018 доходу становить 11947,70 грн.

Таким чином, позивачем не оприбутковано грошових коштів в загальній сумі 7377,23 грн (19324,93 - 11947,70).

Відповідно до абзацу 3 статті 1 указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95 від 12.05.1995 застосування фінансові санкції за неповне оприбуткування готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не дотримано вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України № 148 від 29.12.2017, оскільки оприбуткована сума в розмірі 7377,23 грн не була відображена в книзі обліку й доходів.

Таким чином, відповідач виніс податкове повідомлення рішення № 0 від 19.03.2018 на підставі чинного законодавства України.

В позовній заяві позивач посилається на те, що придбання зазначеної у товарному чеку продукції № 10243 відбулося невідомою особою за один день до початку проведення перевірки ГУ ДФС у Полтавській області, тобто, 21.02.2018. Вже наступного дня, 22.02.2018 вказаний чек й зазначена у ньому продукція опинився у перевіряючих. Таким чином, ФОП ОСОБА_3 вважає, що контрольна розрахункова операція посадовими особами податкового органу не проводилась, а товарний чек й зазначена в ньому продукція використовувались перевіряючими всупереч норм чинного законодавства України.

З приводу вказаного, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Згідно з пунктом 80.4 статті 80 Податкового кодексу України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Таким чином, вказані норми дають право податковому органу здійснювати розрахункові операції до проведення фактичної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи направлення на перевірку № 480 й № 479 та наказ про проведення перевірки № 475 видані 21.02.2018.

Тобто, 21.02.2018 посадові особи уже були наділені повноваженнями для проведення контрольних розрахункових операцій перед проведенням фактичної перевірки.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що вказана операція проводились саме невідомою особою до суду не надано та не знайшло своє відображення при розгляді даної справи.

Таким чином, посилання позивача щодо придбання зазначеної у товарному чеку продукції № 10243 невідомою особою за один день до початку проведення перевірки є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо посилань позивача на той факт, що в наказі про проведення перевірки № 475 від 21.02.2018 не зазначено період її проведення, вказане спростовується наявним в матеріалах справи наказом, яким встановлено строк проведення перевірки платника податків ФОП ОСОБА_3 за місцем фактичного провадження діяльності: магазин "Чудо острів", в період з 24.11.2017 по 22.02.2018.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідачем доведено обґрунтованість та правомірність викладених в акті перевірки № 0067/16/31/РРО/НОМЕР_1 від 02.03.2018 висновків, а відтак, і законності винесених податкових повідомлень-рішень від 19.03.2018 № 0 та № 0.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 є необґрунтованими та є такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (місцезнаходження: вул. Матюшенка, буд. 70, корп. а, с. Руська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, 62332, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код: 39599198) про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 червня 2018 року.

Суддя А.С. Мороко