Справа № 826/13185/16
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13 лютого 2018 року № 826/13185/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А., секретаря судового засідання Сома П.А., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення,

за участю представників: позивача - Зарудяного А.В.; відповідача - Бєлічко Д.А.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.07.2016 №251.

Ухвалою суду від 02.09.2016 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. На підставі розпорядження керівника апарату та протоколу про автоматичний розподіл справ, справу передано судді Донцю В.А. Ухвалою суду від 17.11.2017 справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою від 30.11.2017 замінено первинного відповідача - Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області належним відповідачем - Державною службою України з безпеки на транспорті. Судовий розгляд відкладався в зв'язку заміною відповідачем та оголошувалась перерва для надання відповідачем доказів на підтвердження обґрунтованості рішення, зокрема щодо можливості використання вимірювальних приладів. Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час габаритно-вагового контролю допущено порушення вимог "Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні", у зв'язку з чим, вагові параметри встановлені під час зважування істотно відрізняються від вагових показників, які встановлені під час завантажування та відвантаження вантажу.

Представник позивача під час судового розгляду адміністративної справи позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги, наголосивши, що документів про проходження періодичної повірки вимірювального обладнання, за допомогою якого 06.07.2016 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області здійснювався габаритно-ваговий контроль не було пред'явлено, тому вагові параметри встановлені під час зважування викликають обґрунтовані сумніви.

Представник відповідач у судовому засіданні підтримав заперечення подані раніше та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено.

Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області 06.07.2016 проведено перевірку транспортного засобу DAF, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом MEGA, модель MNW, номерний знак НОМЕР_2 (місце проведення перевірки: а/д Н-14 Олександрівка - Кіровоград - Миколаїв 75 км. + 812 м.)

Актом від 06.07.2016 №0003225 встановлено порушення - фактична повна маса транспортного засобу становить 41,3 т. , у той час як допустимою нормою є 40 т. Фактична маса осьового навантаження на 1 вісь становить 7,0 т., при нормативно допустимій масі 11 т., на 2 вісь - 10 т., при нормативно допустимій масі 11 т., на 3 (строєну) вісь 23,45т., в той час як нормативно допустимим показником на строєну вісь є 22 т.

За результатами проведеної перевірки складено розрахунок №251 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 06.07.2016 № 0003225 та нараховано плату за проїзд - 156,0 Євро.

Вказані документи направлені разом з листом від 18.07.2016 №03-14/874 на адресу ТОВ "Автокар-777".

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України (частина дванадцята). Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (частина чотирнадцята).

Згідно зі статтею 48 Законом України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення (частина перша). У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (частина четверта).

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування передбачена "Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування".

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Вказаним Положенням також передбачено, що: вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (пункт 12); під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (пункт 13).

Представник позивача зазначив, що наведені вимоги Положення відповідачем під час перевірки не дотримані, оскільки не надано документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу, яким здійснено габаритно-ваговий контроль, а також протокол, свідоцтво про метрологічну реєстрацію в ДП "Укрметртестстандарт" на предмет відповідності технічних характеристик ваг, що є порушенням зазначеного Порядку.

Вказані обставини також відображені в пояснювальній записці від 05.08.2016, яку складено водієм ОСОБА_3, який керував транспортним засобом, щодо якого здійснювались контрольні вимірювальні заходи.

Представником відповідача разом із запереченнями надано свідоцтво ДП "Укрметртестстандарт" про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 27.07.2016 №34-00/3839 "ваг пересувних автомобільних", проте габаритно-ваговий контроль з використанням відповідного обладнання здійснювався 06.07.2016, тобто відповідна повірка проведена після проведення габаритно-вагового контролю. Інших доказів, які б підтверджували наявність правових підставі відповідно до пунктів 12, 13 Положення для здійснення контрольних заходів представником не надано, про їх існування суд не повідомлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи пояснення представника позивача та відповідача суд приходить до висновку, що на момент проведення габаритно-вагового контролю 06.07.2016 відповідачем використано зважувальне обладнання, щодо якого відсутні докази про проведення періодичної повірки (метрологічної атестації), відтак відповідачем порушено вимоги "Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні".

Враховуючи, що вимога Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" є обґрунтованою, відповідає обставинам справи, водночас відповідачем не надано належних та достатніх доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а відтак рішення у формі розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06.07.2016 №251 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (платіжне доручення від 18.08.2016 №9350). Оскільки, позов задоволено повністю, то на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 1378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для відповідача.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення у формі розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 06 липня 2016 року №251.

Стягнути 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) судових витрат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" (ідентифікаційний код 36303499, місцезнаходження: 01042, місто Київ, вулиця Івана Кудрі, будинок 12, офіс 5).

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845, місцезнаходження 03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділ VII "Перехідні положення" передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 25 червня 2018 року.

Суддя В.А. Донець