Справа № 161/1434/18
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1434/18
Провадження № 2-а/161/166/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря - Шолом С.І.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши в спрощеному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. від 10.01.2018 року в справі про порушення митних правил № 4892/20500/17 його визнано винним в адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 469 Митного кодексу України і накладено штраф в розмірі 17000,00 грн. за видачу гуманітарної допомоги загальною вагою 37103 кілограма без дозволу органу доходів і зборів.

Про дату розгляду його не повідомили в установленому ч. 2 ст. 526 МК України, протоколу про адміністративне правопорушення та викликів на митницю він не отримував.

Зазначає, що товари, які надійшли на адресу «Всеукраїнського благодійного фонду «Благочинність» м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, зберігались на орендованих складах за адресами м. Луцьк, вул Карбишева, 1, та м. Луцьк, вул. Конзелевича,1. Через складні погодні умови (протікання даху, дощову погоду) та економічні чинники (невигідність зберігання через непрогнозаваний час використання складів) власники складів повідомил Фонд, що речі які там зберігаються приходять в непридатний до вживання вид і псуються та запропонували розірвати договір оренди. Тому, Фонд «Благочинність» перевіз частину гуманітарної допомоги на склад за адресою: Луцький район, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, 91 Д. Після чого проінформував про це митницю з проханням виділити інспектора для огляду товару і належного пломбування чи накладення іншого забезпечення.

Однак, митниця не оглянула гуманітарну допомогу по місцю її збереження і прийшла до помилкового висновку про неправомірну видачу гуманітарної допомоги.

Крім того, згідно внутрішніх накладних на складі за адресою Луцький район, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, 91 Д зберігається 57571,5 кг. гуманітарної допомоги Фонду «Благочинність», проте митниця в постанові вказує, що на вищевказаному складі зберігається 37103 кг. гуманітарної допомоги, що свідчить про поверховість проведення перевірки, її невідповідність фактичним обставинам.

Вважає постанову необгрнутованою, винесеною без достатньо з'ясованих обставин справи, з груби порушенням законних його прав та інтересів. Крім того, постанова була винесене більше ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення

Просить суд скасувати вищевказану постанову про накладення на нього стягнення за порушення митних правил і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у візиві на позовну заяву.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів цієї справи, постановою Волинської митниці в справі про порушення митних правил № 4892/20500/17 від 10.01.2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469 МК України, а саме за видачу гуманітарної допомоги загальною вагою (брутто) 37103 кг. без дозволу органу доходів і зборів, що перебували на тимчасовому зберіганні під митним котролем на складах - отримувача гуманітарної допомоги (а.с. 9-10).

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи питання про те, чи прийнято постанову відповідача в справі про порушення митних правил № 4892/20500/17 від 10.01.2017 року на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ст. 488 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 522 Митного кодексу України, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є в тому числі відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Спірна постанова винесена заступником начальника Волинської митниці ДФС Германом В.М. на підставі протоколу про порушення митних правил від 27.12.2017 року № 4892/20500/17, головним державним інспектором відділу фнформаційно-аналітичної роботи та моніторингу ризикових операцій управління протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС Чаком І.В., що узгоджується з положеннями ст.ст. 490, 522, 523 МК України, які визначають суб'єктний склад посадових осіб, які мають право на складання протоколу про порушення митних правил та винесення постанов про накладення адміністративного стягнення.

Зі змісту протоколу про порушення митних правил від 27.12.2017 року № 4892/20500/17 слідує, що він складений у відсутності позивача.

В матеріалах наданої митницею справи про порушення митних правил № 4892/20500/17 наявнеий виклик позивача у вигляді телеграми для подання пояснень та складення протоколу на 27.12.2017 року (а.с. 92, 93).

Згідно ст. 525 МК України справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника (ч. 1).

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил (ч. 2 ст. 526).

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (ч. 4 ст. 526).

Матеріали справи про порушення митних правил № 4892/20500/17 не містять в собі доказів виконання Митницею приписів ч. 2 ст. 526 МК України щодо повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, за результатами якого була винесена спірна постанова, а саме відсутнє поштове повідомлення про вручення відправлення чи особисті розписки позивача про ознайомлення з датою розгляду справи.

У відзиві на позов відповідач стверджує про те, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак доказів такого повідомлення Митниця не надала, а позивач в свою чергу заперечує факт повідомлення його про час та місце розгляду справи, за результатами якого була винесена спірна постанова.

Відповідно до ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Суд зазначає, що обов'язок по дотриманню прав, свобод та інтересів особи, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил лежить саме на посадових особах митниці, які здійснюють провадження у справі про порушення митних правил. Однак стосовно позивача цей обов'язок не було дотримано посадовими особами Митниці, які розглядали відносно позивача справу про порушення митних правил.

З огляду на відсутність доказів повідомлення позивача про розгляд справи про порушення митних правил 10.01.2018 року та враховуючи заперечення позивачем факту такого повідомлення, суд вважає, що відповідачем не забезпечено право позивача бути присутнім під час розгляду справи, в результаті чого позивач був позбавлений права подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, тощо.

Такі порушення на думку суду не можуть вважатися суто формальними, а є достатніми для судового захисту прав позивача шляхом скасування оскаржуваної постанови про порушення митних правил.

Оцінюючи доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 469 МК України, суд виходить з наступного.

Дана норма Митного кодексу передбачає наступне:

Видача без дозволу органу доходів і зборів або втрата товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з диспозиції цієї норми об'єктивна сторона даного правопорушення повинна включати факт прийняття на зберігання позивачем, як уповноваженою особою Фонду «Благочинність» гуманітарної допомоги та видачу її іншій особі, або її втрату.

В оскаржуваній постанові митний орган вказує, що за результатми оглядів від 19.05.2017 року та від 13.06.2017 року встановлено, що на складах тимчасової зони митного контролю гуманітарної допомоги «Всеукраїнський благодійний фонд «Благочинність» за адресою: м. Луцьку, вул. Карбишева, 1-3, та за адресою: м. Луцьк, вул. Кондзилевича, 1, фактично відсутній вантаж гуманітарної допомоги вагою (брутто) 26931,5 кг. Перебуває під митним контролем на згаданих складах вантаж вагою (брутто) 10171,5 кг. Таким чином, ОСОБА_2, директор «Всеукраїнського благодійного фонду «Благочинність» здійнив неправомірні операції з вантажем гуманітарної допомоги на складах тимчасової зони митного контролю гуманітарної допомоги «Всеукраїнський благодійний фонд «Благочинність» за адресою: м. Луцьку, вул. Карбишева, 1-3, та за адресою: м. Луцьк, вул. Кондзилевича, 1, що перебували під митним контролем та митне оформлення яких не закінчене, а саме видачу гуманітарної допомоги загальною вагою (брутто) 37103 кг. без дозволу органу доходів і зборів, що перебували на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складах - отримувача гуманітарної допомоги.

В судовому засіданні встановлено, що товари, які надійшли на адресу «Всеукраїнського благодійного фонду «Благочинність» м. Луцьк, вул. Карбишева, 1, зберігались на орендованих складах за адресами м. Луцьк, вул Карбишева, 1, та м. Луцьк, вул. Конзелевича,1.

Через складні погодні умови (протікання даху, дощову погоду) та економічні чинники (невигідність зберігання через непрогнозаваний час використання складів) власники складів повідомили Фонд, що речі які там зберігаються приходять в непридатний до вживання вид і псуються та запропонували розірвати договір оренди.

У зв'язку з розірванням договорів оренди, Фонд «Благочинність» перевіз частину гуманітарної допомоги на склад, який орендує фонд за адресою: Луцький район, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, 91 Д.

Листом директора ВФБ»Благочинність» ОСОБА_2 від 19.07.2017 року № 23 м/п «Луцьк» Волинської митниці ДФС було проінформовано про те, що вантажі гуманітарної допомоги, які знаходяться під митним контролем за адресою: м. Луцьку, вул. Карбишева, 1-3, та за адресою: м. Луцьк, вул. Кондзилевича, 1, переміщені на склад гуманітарної допомоги за адресою: Луцький район, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, 91 Д. Крім того, у даному листі позивач просив провести перевірку наявності та придатності вантажів гуманітарної допомоги та взяти їх під митний конроль.

Згідно внутрішніх накладних на складі за адресою Луцький район, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, 91 Д, зберігається 57571,5 кг. гуманітарної допомоги Фонду «Благочинність» (а.с. 15, 16).

Огляду за місцем зберігання гуманітарної допомоги за адресою: Луцький район, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, 91 Д, митниця не здійснювала.

Відповідно до постанови Волинської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 2709/20500/17від 23.08.2017 року ОСОБА_2 за проведення з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, операцій, не передбачених статтями 203, 325 цього Кодексу, або проведення операцій, передбачених зазначеними статтями, без дозволу органу доходів і зборів, було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 1 ст. 369 МК України та накладено штраф в розмірі 340,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскаржувана постанова та надані відповідачем матеріали справи про порушення митних правил № 4892/20500/17 від 27.12.2017 року, не містять даних кому саме відбулась видача товарів та не підтверджено, що товари, які знаходились під митним контролем втрачені.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в спірній постанові не наведено належних доказів вини позивача в порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469 МК України.

Враховуючи відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469 МК України, оспорювана постанова Митниці в справі про порушення митних правил підлягає скасуванню.

Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 522 МК України визначено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно ч.1 ст.467 МК України, у разі розгляду справ про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, порушення митних правил, передбачене ст. 469 МК України, яке ставиться відповідачем у вину позивачеві, не є триваючим, виходячи з диспозиції даної норми, а тому при стягнення може бути накладене не пізніше шести місяців з дня вчинення правопорушення, зокрема, з моменту проведення перевірки складів 19.05.2017 року та від 13.06.2017 року.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що шестимісячний термін притягнення до адміністративної відповідальності починається з дня отримання листа директора фонду ВБФ «Благочинність» ОСОБА_2 від 19.07.2017 року, оскільки отримання даного листа не є підставою для початку перебігу строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Підсумовуючи зазначене, суд приходить до висновку, що оспорювана постанова є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених статтею 467 МК України, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанову справі про порушення митних правил № 4892/20500/17 від 10.01.2018 року про притягнення ОСОБА_2, директора благодійної організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Благочинність», до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 469 МК України слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження - задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил № 4892/20500/17 від 10.01.2018 про притягнення ОСОБА_2, директора благодійної організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Благочинність», до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 469 МК України визнати протиправною та скасувати, і справу закрити.

Згідно зі статтями 255, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складення рішення у повному обсязі складено 20.06.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк