Справа № 820/4280/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 липня 2018 р. справа № 820/4280/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у нарахуванні та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та « Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплат» затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, яка була нарахована та виплачена мені на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 22.11.2017 року по справі №619/3431/17 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року по справі №619/3431/17, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.2 ст.263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач, виконуючи рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 р. та Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 р.. по справі № 619/3431/17 здійснив перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення від 18.09.2017 р. №100/32415-, виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області, починаючи з 01.01.2016 р. Різницю пенсії за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. (з урахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) в сумі 157226.06 грн. Відповідачем було нараховано позивачу в березні поточного року та профінансовано в основну відомість 05 березня 2018 року. Дану суму перерахованої пенсії позивач отримав 05 березня 2018 року. При цьому, відповідачем не була здійснена виплата компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-111 та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» від 21 лютого 2001 року № 159. 10 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів за несвоєчасну виплату пенсії за весь період затримки. Відповідач надав відповідь від 17 квітня 2018 року за №2763/Б-14.11457-14/20, в якій відмовив у виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів за період з 01 січня 2016 року по лютий 2018 р. включно, мотивуючи це тим, що зобов'язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат», вищевказаними постановами суду на нього не покладено. Відповідач вказав, що порушень строків перерахунку пенсії та виплати різниці пенсії позивачу, обчисленої на виконання рішення суду немає, що нараховані пенсійні виплати здійснювались своєчасно, в повному обсязі, з додержанням норм та вимог чинного законодавства. Таку відмову відповідача позивач вважає протиправною, такою що порушує його права та суперечить вимогам чинного законодавства.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані. Оскільки постанова Дергачівського районного суду Харківської області від 22.11.2017 року по справі №619/3431/17, яка набрала законної сили 31.01.2018 року, була прийнята головним управлінням до виконання у встановлений законом строк, і затримки строку виплати пенсії не відбулося, тому відсутні підстави для виплати позивачу компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати». Виплата пенсійного платежу на підставі виконання рішення суду в межах заявленого у позові розміру унеможливлює його виплату за проміжок часу, щодо якого є присуд про виплату і факт його виплати. З огляду на викладене, з адміністративним позовом не погоджується та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 22.11.2017 року по справі №619/3431/17 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1, пенсії відповідно до Закону України від 23.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей»; ст.ст. 43, 51, 63 Закону України від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», від 18.11.2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 р. № 268»; Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45; довідки № 100/32415-9 від 18.09.2017 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії на імя (ОСОБА_1.) яка була виготовлена ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до Закону України №900-VIII від 23.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ч.3 ст.51,ст.63 Закону України від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», довідки № 100/32415-8269 від 18.09.2017 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено частково. Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року по справі № 619/3431/17 скасовано в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру. Ухвалено в цій частині нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру. В іншій частині постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року по справі № 619/3431/17 залишено без змін.

На виконання постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 22.11.2017 по справі №619/3431/17 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 по справі № 619/3431/17 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №100/32415-9 від 18.09.2017 року, виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області, починаючи з 01.01.2016. Різниця пенсії за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 склала 157224,06 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №.

Пенсія за березень та різниця пенсії за рішенням суду були профінансовано в основну відомість 05 березня поточного року, що не заперечувалось у позову та відзиві на позов сторонами у справі.

10 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів за несвоєчасну виплату пенсії за весь період затримки.

Відповідач надав відповідь від 17 квітня 2018 року за №2763/Б-14.11457-14/20, в якій відмовив у виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів за період з 01 січня 2016 року по лютий 2018 р. включно, мотивуючи це тим, що зобов'язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат», вищевказаними постановами суду на нього не покладено. Відповідач вказав, що порушень строків перерахунку пенсії та виплати різниці пенсії позивачу, обчисленої на виконання рішення суду немає, що нараховані пенсійні виплати здійснювались своєчасно, в повному обсязі, з додержанням норм га вимог чинного законодавства.

Суд зазначає, що питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ПІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 24 жовтня 2011 року № 6-38цс-11, від 18 листопада 2014 року № 21-518а14, від 11 липня 2017 року № 21-2003а16.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, відмовивши позивачу у нарахуванні та виплати компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права ОСОБА_1 шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та « Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплат» затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, яка була нарахована та виплачена мені на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 22.11.2017 року по справі №619/3431/17 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року по справі №619/3431/17, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.02.2018 року по справі №522/5664/17.

Також, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch - United Kingdom" №44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Також суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та « Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплат» затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, яка була нарахована та виплачена мені на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 22.11.2017 року по справі №619/3431/17 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року по справі №619/3431/17, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) щодо відмови у нарахуванні та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплат» затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, яка була нарахована та виплачена мені на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 22.11.2017 року по справі №619/3431/17 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року по справі №619/3431/17, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 704,80 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03.07.2018 року.

Суддя Біленський О.О.