Справа № 818/1754/18
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 р. Справа № 818/1754/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1754/18 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Богдана Володимировича, третя особа - публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Богдана Володимировича (далі по тексту - відповідач, уповноважена особа Фонду), третя особа - публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" про зобов'язання включити дані про рахунок НОМЕР_2 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору №980-019-000212478 тип договору "Суперкапітал" (Інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) на суму 22500 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що нею з ПАТ «Банк Михайлівський» було укладені Договір банківського вкладу «Суперкапітал» (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) №980-019-000212478 від 29.03.2016, згідно до умов якого на поточний рахунок НОМЕР_2 було внесено 22500 грн., що були передані ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр». Внесення коштів підтверджується квитанцією про здійснення касової операції №QS125001 від 29.03.2016.

19.05.2016 було здійснено перерахування зазначених коштів з рахунку ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на поточний рахунок позивача. 23.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. 12.07.2016 розпочато процедуру ліквідації банку. Позивач звертався до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою включити його до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Проте, позивач був повідомлений про те, що переказ коштів, здійснений за договором банківського вкладу - є нікчемним. На думку позивача, даний договір є дійсним, а ознаки нікчемного правочину не доведено.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.58-60), мотивуючи тим, що позивач уклав договір з ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» без участі відповідача як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за таким договором не є вкладом у розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і не є сумою коштів, прирівняних до вкладів, а тому гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на ситуацію з позивачем. У зв'язку з цим позивача не може бути включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також у відзиві відповідач вказує на те, що після укладення договору між позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», коли 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» позивачу було здійснено повернення коштів на його банківський рахунок, в цей же день 19.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» уклали договір відступлення права вимоги №2, за яким ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зобов'язалось відступити ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги, належні ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та юридичними особами. Банк, в свою чергу, зобов'язався оплатити права вимог у сумі, зазначеній у Реєстрі основних договорів протягом трьох робочих днів після підписання вказаного реєстру. 19.05.2016 банком було проведено бухгалтерську проводку та зараховано кошти на рахунок ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» як «оплата за договором відступлення права вимоги №2 від 19.05.2016 на загальну суму 180966027,90 грн. При цьому, попри обмеження, встановлені Національним Банком України, ПАТ «Банк Михайлівський» було значно перевищений наявний вільний ліміт кредитування. Таким чином, відповідач робить висновок, що укладання Договору відступлення вимоги №2 від 19.05.2016 було здійснено з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України, внутрішніх процедур Банку, а тому вказані правочини є нікчемними в силу Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому відмічає, що саме за рахунок коштів, що були відображені внутрішніми проводками на рахунках ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на підставі нікчемних правочинів (договорів), договору відступлення права вимоги №2 від 19.05.2017, тобто в день отримання коштів, ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» ініціювало повернення коштів по договору позики укладеного, в тому числі з позивачем. Приймаючи до уваги вказане, враховуючи те, що кошти отримувались позивачем на підставі договору позики, що не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу у розумінні чинного законодавства, а також те, що кошти що обліковуються на рахунках позивача відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину, у відповідача не було підстав для включення позивача до переліку вкладників. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Приймаючи до уваги те, що Уповноваженою особою Фонду було надано відзив на позов з доказами на його обґрунтування, суд вважав можливим розглядати справу у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши позивача та її представника, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 29.03.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено Договір банківського вкладу «Суперкапітал» (інвестиційний) (з виплатою процентів в кінці строку) № 980-019-000212478, відповідно до якого на поточний рахунок позивача НОМЕР_2 у ПАТ «Банк Михайлівський» було внесено 22500 грн., що були передані ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (а.с.12). Внесення коштів підтверджується квитанцією про здійснення касової операції № QS125001 від 29.03.2016 (а.с.15).

Одночасно з укладанням вище вказаного договору 29.03.2016 позивач уклала договір добровільного страхування фінансових ризиків «Капітал» №К980-019-000212478 з ПАТ «Страхова компанія «ФОРТЕ», від імені якого діє як повірений ПАТ «Банк Михайлівський», представник якого підписав цей договір. За умовами даного договору страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування у розмірі страхової суми - 22500 грн. (а.с.13).

Внесення коштів позивачем підтверджується випискою по особовому рахунку НОМЕР_2 за період з 19.05.2016 по 31.10.2016 (а.с.61).

Відповідно до умов Договору №980-019-000212478 (пункт 1.2), ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» повертає грошові кошти у безготівковій формі та сплачує відсотки у безготівковій формі позивачу на рахунок НОМЕР_2 у ПАТ «Банк Михайлівський», що і було здійснено 19.05.2016 згідно виписки про стан рахунку НОМЕР_2 (а.с.61).

18.08.2016 позивач зверталася до Уповноваженої особи Фонду із заявою про задоволення вимог кредитора щодо повернення коштів з рахунків, відкритих в ПАТ "Банк Михайлівський". Відповідно до листа-відповіді №3Г1/2862/1 від 13.09.2016 (а.с.10) представником ПАТ "Банк Михайлівський" позивача проінформовано про те, що 19.05.2016 від ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр» на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" було зараховано кошти:

- 22500,00 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-019-000212478 від 29.03.2016»;

- 829,91 грн. з призначенням платежу «оплата процентів по договору №980-019-000212478 від 29.03.2016».

27.02.2018 позивач зверталася до Уповноваженої особи Фонду із заявою про прирівняння до вкладників неплатоспроможного банку, у відповідь на яку отримала лист №3Г/31 від 06.03.2018, в якому позивача повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу №980-019-000212478 від 29.03.2016 (а.с.11).

В подальшому, на підставі рішення правління Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно. У зв'язку з цим розпочались виплати гарантованої суми вкладникам, але позивача не було включено до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п.п.3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, суд зазначає, що кошти, які надійшли від ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на поточний рахунок позивача, у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладом.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Частиною 2 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

За приписами ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Так, Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк Михайлівський» було складено Акт №3 від 01.06.2016 про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності. В ході даної перевірки, результати якої зафіксовані вказаним актом, встановлено, що 19.05.2016 Банком виконано платіжні документи ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у сумі 206980863,90грн., при цьому фінансових можливостей Товариства, зокрема залишку коштів, було недостатньо для проведення вищенаведених правочинів.

Відповідно до додатку 2 до Акту, встановлено перелік фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 здійснені перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр». До перелічених у додатку 2 до Акту осіб, віднесено і ОСОБА_1 (а.с.74)

При цьому, згідно ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, серед іншого, з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Вказані підстави (п.п.1,2,7,9) були зазначені уповноваженою особою в якості обґрунтування повідомлення про нікчемність переказу коштів ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» ОСОБА_1 на її рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Разом з тим, жодна з підстав, вказаних у ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку). Висновок щодо нікчемності не обґрунтований доводами чи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За приписами ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Повернення ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" коштів на банківський рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено 19.05.2016, що підтверджується випискою про стан рахунку НОМЕР_2 (а.с.61).

Отже, кошти на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку позивача, відкритого у ПАТ «Банк Михайлівський».

Суд також зазначає, що відповідачами не надано доказів, які б свідчили про те, що зазначені правочини є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави; що внаслідок укладання договору банківського вкладу (депозиту) банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, або умови договору передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Згідно положень ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Доказів існування відповідного судового рішення про визнання недійсним договорів банківського вкладу (депозиту), укладених між позивачем та банком суду також не надано.

Згідно п.5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, станом на момент виникнення правових відносин між сторонами, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також, цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. Схожі приписи містяться і в п.6 розділу ІІ вказаного Положення чинних станом на момент розгляду справи.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку. Однак, уповноваженою особою Фонду не доведена наявність підстав для невключення даних про рахунок позивача до переліку рахунків ПАТ «Банк Михайлівський», за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

З огляду на викладені вище обставини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Богдана Володимировича, третя особа - публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Смолія Богдана Володимировича включити дані про рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору №980-019-000212478 від 29.03.2016 тип договору "Суперкапітал" (Інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) на суму 22500 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Соколов

Повний текст рішення складено 29.06.2018 року.