Справа № 804/2306/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2018 року Справа № 804/2306/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
при секретарі судового засіданняСтогній К.В.
представника позивача представника відповідача не прибув не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та перерахунок пенсії, -
28 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Покровського сектору (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати неправомірними дії Покровського сектору (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громодян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 як військовозобов`язаного, який отримав захворювання та став інвалідом внаслідок виконання ним службових обов`язків;
- зобов`язати Покровський сектор (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та виплачувати в розмірі, обчисленому з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 01 жовтня 2017 року відповідно до вимог ст. 59 ч. 3 Закону України "Про статус і соціальний захист громодян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язати Покровський сектор (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01 жовтня 2017 року до моменту виплати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії», зокрема статтю 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції, а частина третя вказаної статті передбачає, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Позивач, зазначає, що йому встановлено безтерміново ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що дає право позивачеві на перерахунок пенсії з інвалідності, обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року та виплату різниці між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 року до моменту здійснення перерахунку відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 27.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак отримав письмову відповідь від 05.12.2017 року, в якій відповідач зазначив про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки перерахунок пенсії проводиться особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби.
Ухвалою суду від 02.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи на 02.05.2018 року.
Ухвалою суду від 02.05.2018 року призначено розгляд адміністративної справи № 804/2306/18 за правилами загального позовного провадження.
Відповідачем 22.05.2018 року подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що перерахунок пенсії відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерник аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, тобто даний перерахунок передбачено тільки особам які стали інвалідами під час проходження дійсної строкової служби. Відповідач зазначає, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби, а як військовозобов`язаний, який призваний на спеціальні збори, в зв`язку з чим не набув права на отримання пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року.
У судове засідання 30.05.2018 року сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не прибули.
Представником відповідача надано клопотання про здійснення розгляду справи в письмовому провадженні.
Визначаючи відповідачем у даній справі Покровський сектор (сервісний центр) Управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач посилається на те, що він є правонаступником Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.
Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2017 року № 821 Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 2., а саме серед іншого Васильківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
З огляду на викладене наявні підстави для заміни первісного відповідача по справі на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії МСЕ-ДНІ-01 № 635043 від 04.08.2008 року, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та у відповідності до копії посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 29.02.2007 року позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, а відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 22.03.2007 року позивач є інвалідом війни третьої групи.
27 листопада 2017 року позивач звернувся до Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії».
Листом від 05.12.2017 року № 6880/03/30 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, з підстави того, що перерахунок пенсії проводиться особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, тому право на проведення перерахунку пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» у позивача відсутнє.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, повязані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у звязку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), що визначає основи соціального захисту такої пільгової категорії осіб як учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, наведено визначення осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, повязаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з приміткою до цієї статті до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобовязані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Тобто, військовослужбовці та призвані на військові збори військовозобовязані користувались всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод і несли усі обовязки громадян СРСР, передбачені Конституцією СРСР.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у звязку з виконанням ними конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обовязок і військову службу», що набрав чинності з 12.05.1992.
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII щодо військового обовязку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобовязані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
За правилами частини 1 статті 16 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-XII держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обовязки служби у військовому резерві, та військовозобовязаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників ЗС України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобовязаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обовязків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обовязків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Відповідно до статті 59 Закону № 796-XII пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами.
Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Отже, частина 3 статті 59 Закону № 796-XII розділяє осіб, які мають право на призначення пенсії з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме:
- особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи;
- особи, які брали участь в інших ядерних аварій та випробувань;
- особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.
Позивач не брав участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та не посилається на ці обставини, як на підставу призначення йому пенсії.
Натомість позивач вказує, що є ліквідатором наслідків Чорнобильської катастрофи, оскільки з 03.08.1986 р. по 07.09.1986 р. виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
На підставі викладеного, суд зазначає, що військовослужбовці та призвані на військові збори військовозобов`язані мають користуватись всією повнотою соціально - економічних, політичних та особистих прав і свобод громадян в рівній мірі, в звязку з чим, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону № 796-XII.
Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що частина 3 статті 59 Закону № 796-XII передбачає призначення та виплату пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, в тому числі військовозобовязаним, а не виключно військовослужбовцям строкової служби, як помилково вважає відповідач, у зв`язку з чим суд вважає, що позивач має право на отримання пенсії у вказаному в зазначеній нормі розмірі.
Суд при вирішенні справи по суті враховує також висновки Верховного Суду України, за подібних за своєю суттю правовідносин, викладених в постанові від 01.03.2016 року у справі № 21-1887а15, згідно яких, громадяни з числа військовозобов`язаних в період проходження військових зборів вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні з іншими військовослужбовцями.
Згідно з частиною 4 статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною пятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
27 листопада 2017 року позивач звернувся до Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії». Отже, право на перерахунок пенсії у позивача виникає з 01.12.2017 року, у звязку з чим вимога позивача про зобовязання здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 року до моменту подання заяви про перерахунок пенсії задоволенню не підлягає.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій Покровського сектору (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 5 статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд заяви про призначення або перерахунок пенсії повинно прийматися у формі рішення (протоколу). Чинне законодавство не наділяє суб`єкта владних повноважень приймати нормативні та інші акти у формі листів, в іншому випадку направлення листа кваліфікується як протиправна бездіяльність щодо неприйняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії чи про відмову.
Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (правонаступник Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) із заявою, в якій просив здійснити саме перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону № 796-XII. однак, відповідачем не прийнято рішення, передбаченого 5 статті 45 Закону № 1058-IV, а таке рішення викладено у листі № 6880/03/30 від 05.12.2017 року. При цому такий лист містить ознаки відповідного рішення, зокрема у ньому визначено мотиви прийнятого рішення, процедуру оскарження прийнятого рішення.
Відтак Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення про відмову у перерахунку пенсії, яке в даному випадку є протиправним та підлягає скасуванню.
Отже, для належного захисту порушеного права позивача суд, у відповідності до вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене у листі № 6880/03/30 від 05.12.2017 року, про відмову у перерахунку ОСОБА_1 , ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії».
Разом з тим, вимоги в частині визнання протиправними дій Покровського сектору (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громодян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" задоволенню не підлягають, оскільки дії з прийняття рішення є складовою частиною рішення, а вірним в даному випадку способом захисту порушеного права позивача є саме скасування протиправного рішення суб`єкта владних повноважень.
Як наслідок, враховуючи встановлення судом права позивача на отримання пенсії у розмірі, встановленому частиною 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача здійснити позивачеві перерахунок пенсії з 01.12.2017 року з виплатою різниці перерахованих сум із вказаної дати до моменту фактичного перерахунку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 30 травня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 06 червня 2018 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини рішення в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 73, 77, 90, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене у листі № 6880/03/30 від 05.12.2017 року, про відмову у перерахунку ОСОБА_1 , ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити з 01.12.2017 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.12.2017 року до моменту здійснення перерахунку.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 червня 2018 року.

Суддя (підпис) С. В. Прудник