Справа № 185/1069/18
Суддя: Палюх Т. Д.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/1069/18
Провадження № 2-а/185/154/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т.Д., за участю секретаря Андрухової Ю.Д., розглянувши в відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Павлоградського відділу поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду в адміністративному порядку з позовом до інспектора СРПП №1 Павлоградського відділу поліції ОСОБА_2, в якому просить визнати дії відповідача щодо складення постанови про адміністративне правопорушення незаконними; скасувати постанову серії БР № 620955 від 10.02.2018 року про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.02.2018 року близько 17 год. 10 хв. керуючи автомобілем Skoda Octavia A5, номерний знак НОМЕР_1 він рухався по вул. Полтавська та був зупинений інспектором СРПП №1 Павлоградського відділу поліції ОСОБА_2, який звинуватив позивача у порушенні п.п. 8.7.3. "е" на перехресті вул. Полтавська та вул. Горького. Не надавши позивачу можливість ознайомитись з правопорушенням, не врахувавши особу, матеріальний стан та інші обставини відповідач склав постанову серії БР № 620955 від 10.02.2018 року, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. На думку позивача вказана постанова є незаконною. Зі змісту постанови не видно на підставі яких даних відповідачем зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, які відповідають змісту позовної заяви.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою серії БР № 620955 від 10.02.2018 року інспектором СРПП №1 Павлоградського відділу поліції ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. За змістом вказаної постанови, позивач керуючи транспортним засобом SKODA Octavia A5, 10.02.2018 року о 17 год. 10 хв. в м.Павлоград на регульованому перехресті вул. Полтавська та вул. Горького, проїхав на червоний сигнал світлофору 8.7.3 "е", чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.8).

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Підпунктом 8.7.3 "е" ПДР передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Зі змісту норм ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП суд доходить до висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 2 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису, який міститься на електронному носії СD-R (а.с.8), наданого відповідачем, неможливо встановити особу водія, транспортний засіб, а також дату, час та місце події. В порушення вимог ст. 283 КУпАП постанова серії БР № 620955 від 10.02.2018 року не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо достовірно встановити порушення позивачем п. 8.7.3 "e" ПДР сторони не надали.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, правомірність прийняття відповідачем постанови серії БР № 620955 від 10.02.2018 року не доведено, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування цієї постанови.

Щодо позовних вимог позивача про визнання незаконними дій інспектора патрульної поліції за притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2 і 3 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, на підставі наведених правових норм суд доходить висновку, що вчинення інспектором патрульної поліції дій з притягнення позивача до адміністративної відповідальності належало до його повноважень, тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 32, 192, 242- 246,250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Павлоградського відділу поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора СРПП № 1 Павлоградського відділу поліції ОСОБА_2 серії БР № 620955 від 10.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 30-денного строку для подання апеляційної скарги, яку може бути подано всіма учасниками справи безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 26 червня 2018року.

Суддя Т. Д. Палюх