Справа № 161/4115/18
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4115/18
Провадження № 2-а/161/258/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Гриня О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов обґрунтовано тим, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради №209 від 12 березня 2018 року на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП. За змістом даної постанови вона порушила правила благоустрою м. Луцька, а саме: 12 лютого 2018 року о 10 год. 05 хв. самовільно без відповідних дозвільних документів розмістила рекламоносій «SPAR» по вул. Гордіюк у м. Луцьку. Вказує, що рекламоносій «SPAR» являється велосипедним причіпом, який відповідно до Правил дорожнього руху являється транспортним засобом, призначеним для руху тільки в зєднанні з іншим транспортним засобом. У відповідності до ЗУ «Про рекламу» розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками обєктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами). На підставі вищевикладеного, вважає, що для розміщення реклами на велосипедному причепі дозволу виконавчого комітету Луцької міської ради не потрібно, а тому дії адміністративної комісії щодо притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконними, оскільки в її діях відсутні склад адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, просить скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради №209 від 12 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2018 року позов прийнято до провадження та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На адресу суду надійшов відзив відповідача на позов, який обґрунтовано наступним. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою території населених пунктів. Рішенням Луцької міської ради №44/2 від 29 липня 2009 року затверджено Правила благоустрою міста Луцька, які встановлюють та регулюють права та обовязки учасників правовідносин у галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті. Згідно п. 2.5.5..1.13 вказаних правил забороняється самовільно встановлювати рекламо носії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 21 січня 2018 року №47-1 «Про уповноваження посадових осіб щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення» уповноважено департамент муніципальної варти міської ради складати протоколи за ст. 152 КУпАП. Отже, протокол про адмінправопорушення складено уповноваженою особою. На засіданні адмінкомісії позивач пояснила, що реклама розміщена нею на транспортному засобі, а тому дозволу на її розміщення не потрібно. Аналізуючи норми ЗУ «Про рекламу», зазначає, що реклама на транспорті це зовнішня реклама, яка розміщується на бортах транспортних засобів і переміщається по місту. Причіп це транспортний засіб, призначений для руху тільки в зєднанні з іншим транспортним засобом. В даному випадку причіп використовувався як спеціальна конструкція для розміщення зовнішньої реклами. Розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території населених пунктів має здійснюватися винятково за наявності відповідного дозволу, виданого виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Відповідач вважає, що позивачем не доведено відсутності самого факту правопорушення, зокрема не надано доказів на встановлення реклами. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав, які зазначені в позові. Просив позов задовольнити. Надавши пояснення, просив продовжувати розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, просив в його задоволенні відмовити. Надавши пояснення, просила продовжувати розгляд справи без її участі.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

12 лютого 2018 року інспектором відділу департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Осадовським Т.Е. складено протокол про адміністративне правопорушення №0522 відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.5.5.1.13 Правил благоустрою міста Луцька, затверджених Рішенням Луцької міської ради №44/2 від 29 липня 2009 року, за що передбачена відповідальність за ст.152 КУпАП. По суті адміністративного правопорушення зазначено, що 12 лютого 2018 року о 10 год. 05 хв. було виявлено, що керуюча магазином ОСОБА_1 розмістила рекламоносій «SPAR» без дозвільних на те документів по вул. Гордіюк, що у м. Луцьку. До протоколу додається рапорт інспектора відділу департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Осадовського Т.Е. та фотофіксація правопорушення. У відповідній графі протоколу ОСОБА_1 зазначила, що не погоджується зі змістом протоколу.

З матеріалів фотофіксації правопорушення вбачається, що рекламоносій магазину «SPAR», у вигляді інформаційно-рекламної дошки, закріплений на двоколісній конструкції, яка знаходиться безпосередньо під дорожнім знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса».

Відповідно до постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради №209 від 12 березня 2018 року, при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення №0522 від 12 лютого 2018 року, встановлено, що 12 лютого 2018 року о 10 год 05 хв. керуюча магазином ОСОБА_1 порушила правила благоустрою м. Луцька, а саме: самовільно, без відповідних дозвільних документів розмістила рекламоносій «SPAR» по вул. Гордіюк, у м. Луцьку, що є порушенням п. 2.5.5..1.13 Правил благоустрою міста Луцька, прийнятих Рішенням Луцької міської ради №44/2 від 29 липня 2009 року, за що передбачено відповідальність ст.152 КУпАП. Комісія постановила визнати винною та притягнути керуючу магазином ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Крім того, матеріали справи містять протокол № 209 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 12 березня 2018 року, відповідно до якого під час розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була присутньою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відповідній графі даного протоколу значиться, що ОСОБА_1 надала пояснення, згідно яких вона вважає, що реклама знаходиться на транспортному засобі.

Вищенаведені обставини встановлені в судовому засіданні, підтверджені письмовими доказами та не заперечуються сторонами.

Статтею 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, а саме накладення штрафу, зокрема і на громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою території населених пунктів.

Рішенням Луцької міської ради №44/2 від 29 липня 2009 року затверджено Правила благоустрою міста Луцька, які встановлюють та регулюють права та обовязки учасників правовідносин у галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті.

Згідно п. 2.5.5.1.13 вказаних Правил забороняється самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми.

З наведеного вбачається, що обєктом правопорушення за ст. 152 КУпАП є суспільні відносини у сфері благоустрою населених пунктів, обєктивна сторона виражається у порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, субєктом правопорушення є громадяни або посадові особи, субєктивна сторона визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності, що в сукупності становить склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст.ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.; однак, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіряючи оскаржувану позивачем постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, суд перевірив її на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи оскаржувану постанову, відповідачем розглянуто протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього, зокрема матеріали фотофіксації. З наведених доказів вбачається, що рекламоносій, а саме: конструкція у вигляді інформаційно-рекламної дошки, яка містить назву магазину «SPAR» та інформацію про години роботи магазину, закріплена на двоколісному причепі, який стаціонарно розміщувався на зупинці громадського транспорту по вул. Гордіюк в м. Луцьк.

Зазначене не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні та самою ОСОБА_1 при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Розмістивши вивіску із вищезазначеним написом, яку суд, в свою чергу, вважає рекламою, ОСОБА_1 порушила як зазначену норму Закону так і Правила благоустрою території міста Луцька, що в свою чергу свідчить про наявність обєктивної сторони правопорушення за ст. 152 КУпАП. Позивачка ОСОБА_1 є і субєктом зазначеного правопорушення як керуюча магазином. Отже відповідач, притягнувши позивачку до адміністративної відповідальності вірно кваліфікував та встановив наявність складу адміністративного правопорушення за ст. 152 КУпАП.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 12 березня 2018 року позивач вважає протиправною з тих підстав, що реклама розміщена нею на транспортному засобі, що не потребує отримання спеціального дозволу.

Дане твердження не відповідає дійсності з огляду на наступне.

Відповідно до визначення терміну, наданого в ст.1 ЗУ «Про рекламу», реклама на транспорті - реклама, що розміщується на території підприємств транспорту загального користування, метрополітену, зовнішній та внутрішній поверхнях транспортних засобів та споруд підприємств транспорту загального користування і метрополітену.

В даному випадку реклама не розміщена на транспорті загального користування. Крім того, конструкція, на якій розміщено таку рекламу, не може вважатися транспортним засобом, оскільки двоколісний причіп з рекламоносієм не перебував у щепленні з іншим транспортним засобом та не рухався.

Відповідно до абз. 6 ст.1 ЗУ «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до визначення причепу, наданому в Правилах дорожнього руху України, причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з'єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

З наведеного вбачається, що обєкт, який позивач вважає транспортним засобом, не може переміщатися, не перебуваючи в щепленні з іншим транспортним засобом, а тому реклама, розміщена з допомогою такого засобу, не відноситься до реклами на транспорті. В даному випадку причіп використовується як спеціальна конструкція для розміщення зовнішньої реклами.

Розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території населених пунктів має здійснюватись винятково за наявності відповідного дозволу, виданого виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

З пояснень, наданих представником позивача, встановлено, що позивач не заперечує відсутності в неї дозволу на розміщення рекламоносія.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржувану постанову діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений діючим законодавством, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись, ст. 1, ст. 10 Закону України «Про рекламу», ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.ст. 2, 9, 72, 73, 77, 78, 90, 246, 255, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О.М. Гринь