Справа № 331/4538/17(2-а/331/176/2017)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2018 рокусправа № 331/4538/17(2-а/331/176/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронова С.В.
судді: Мельник В.В. Чепурнов Д.В.
за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2017 року у справі № 331/4538/17(2-а/331/176/2017) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій, -

в с т ановила :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізького обласного військового комісаріату обласного військового комісаріату про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.01.2013 року при первинному огляді позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання повязаного з виконанням обовязків військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 480303. 02.06.2017 р. позивач звернувся до Шевченківського районного військового комісаріату м. Запоріжжя із заявою про направлення документів до Міністерства оборони України, з метою нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 22.06.2017 року відповідач надіслав лист № 802/с, у якому відмовив у направленні документів до Міністерства оборони України, на підставі того, що ОСОБА_1 не має права на отримання одноразової грошової допомоги, у звязку з тим, що інвалідність позивачу встановлено у 2011 році, тобто до набуття чинності постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975. Проте у довідці до акту огляду МСЕК, дата встановлення інвалідності зазначена 22.01.2013 року. Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки ОСОБА_1 обласний військовий комісаріат не має права приймати рішення, щодо відмови у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, а зобовязаний лише прийняти заяву з відповідними документами та направити до комісії Міністерства оборони. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повернення документів позивачу, зобовязати відповідача направити документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, з метою прийняття рішення про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо повернення документів ОСОБА_1 ,зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 направити документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України з метою прийняття рішення про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що відповідач не довів суду, що діяв відповідно до ст.19 Конституції України в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Судом встановлено, 22.01.2013 року, відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 480303, ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково, у звязку з захворюваннями, повязаними з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно з витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 181 від 01.10.2012 р. захворювання полковника запасу ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, а також з проходженням військової служби.

Для реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності.

Листом Запорізького обласного військового комісаріату вих. 802/с від 09.06.2017 року повернено документи ОСОБА_1 , які були надані щодо можливої виплати одноразової грошової допомоги без реалізації. Посилаючись на п.п. 4 п. 2 Постанови КМУ «Про порядок та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та членів їх сімей» від 28.05.2008 р. № 499, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження. Інвалідність встановлено у 2011 році, тобто до набрання чинності нової редакції ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якої прийнято Постанову КМУ від 25.12.2013 р. № 975, тому ОСОБА_1 не має права на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до нової норми вищеназваних нормативних актів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки: обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IIІ групи інвалідності, у зв`язку з пораненням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з п. 9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, оскільки право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності, а днем виникнення у позивача права на отримання спірної допомоги є день встановлення йому третьої групи інвалідності, тобто 10.02.2016 року, тому він має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку.

Згідно з п.п. "б" п. 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції на час встановлення позивачу інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Також відповідно до п.п. 1 п. 6 Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобовязаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобовязаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів) (п.12 Порядку).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку).

Разом з тим, Порядок не визначає який саме документ свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не повязане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Підпунктом 27 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 «Про затвердження Положення про Міністерство оборони України» зазначено, що Міністерство оборони України приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міноборони.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а відповідач має обов`язок направити до Міністерства Оборони України висновок про наявність або відсутність у позивача підстав для встановлення одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки відповідно до п. 13 Порядку відповідач мав направити подані позивачем документи разом з висновком щодо виплати одноразової грошової допомоги Міністерству оборони України для прийняття відповідного рішення, проте в порушення вимог Порядку зазначених дій не вчинив.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2017 року у справі № 331/4538/17(2-а/331/176/2017) -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов