Справа № 809/1231/16
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

справа №809/1231/16

адміністративне провадження №К/9901/1165/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М., -

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 809/1231/16

за позовом ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі - управління ДАБІ), відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради (далі - відділ архітектурно-будівельного контролю міськради), треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт, визнання незаконною бездіяльності, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Іванов-Франківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року у складі судді Остап'юк С.В. та

ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Запотічного І.І., суддів Довгої О.І., Затолочного В.С., -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив:

- визнати незаконною бездіяльність управління ДАБІ щодо неналежного проведення позапланової перевірки додержання вимог у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил ОСОБА_3, ОСОБА_2 щодо проведення самочинного будівництва в АДРЕСА_1;

- скасувати реєстрацію декларацій про початок виконання будівельних робіт ОСОБА_3 (від 18 лютого 2015 року № ІФ 09) та ОСОБА_2 (від 27 листопада 2015 року № ІФ 81) щодо будівництва за вказаними адресами магазину та міні-маркету.

Позов обґрунтовано тим, що третіми особами на незаконно виділених земельних ділянках, суміжних з земельною ділянкою позивача в АДРЕСА_1 здійснюється, з порушенням встановлених правил та норм, за межами червоних ліній будівництво об'єктів (магазину та міні-маркету), які є самочинними. Управління ДАБІ перевірку скарги позивача належним чином не здійснило та не виявило допущені порушення, внаслідок своєї протиправної бездіяльності. Тому, на думку позивача, декларації про початок виконання будівельних робіт підлягають скасуванню, а бездіяльність управління ДАБІ - визнанню протиправною.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд постановою від 07 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року, відмовив в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що в зареєстрованих деклараціях про початок виконання будівельних робіт ОСОБА_3 за № ІФ09 та ОСОБА_2 №ІФ 81 достовірно та повно внесено відомості щодо замовника, назви та адреси об'єкта будівництва, документа, що підтверджує право користування земельною ділянкою, містобудівних умов та обмежень, проектувальника, головного архітектора та головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, основних показників об'єкта будівництва. При цьому суди виходити із того вказані об'єкти є такими, що закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію, а декларації про початок виконання будівельних робіт з їх будівництва є такими, що завершили свою чинність. Тому суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність фактичних та правових підстав для скасування зазначених реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт. До того, ж апеляційний суд, зазначив, що оспорювані позивачем декларації, є актами індивідуальної дії, які адресовані третім особам, а позивач не є стороною у цих правовідносинах, тому останній не може їх оспорювати, у зв'язку з тим, що акти індивідуальної дії породжують права й обов'язки тільки для того суб'єкта, якому його адресовано.

Водночас суди попередніх інстанцій зазначили, що згідно досліджених проектів будівництва магазину та міні-маркету розташування будівель прийнято по факту існуючих павільйонів забудови, згідно схем та планів об'єкти будівництва знаходяться в межах лінії існуючої забудови, та з наявних в справі фотоматеріалів, які підтверджують відповідність намірів забудови положенням відповідної містобудівної документації та фактичним розташуванням об'єктів, порушення меж ліній існуючої забудови об'єктами магазину та міні-маркету по АДРЕСА_1 - не встановлено. Відтак, суди дійшли висновку, що здійснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 забудови земельних ділянок в АДРЕСА_1 у відповідності до містобудівних умов та обмежень земельної ділянки, Плану зонування територій є таким, що здійснюється відповідно до вимог містобудівної документації, а наміри забудови відповідають положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

13 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року, ухвалити нове рішення - про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 на орендованій земельній ділянці мала право тільки на розташування торгового павільйону, а не постійної будівлі, оскільки вона знаходиться в межах червоних ліній, де будь-яке будівництво заборонено. Те саме стосується й орендованої земельної ділянки ОСОБА_3 Також, поза увагою судів залишилось те, що будівництво зачепило тротуар та в подальшому може перешкоджати вільному руху пішоходів. До того ж, суди не дослідили в повній мірі підстави користування третіми особами земельними ділянками, оскільки ОСОБА_2 втратила право оренди землі на підставі рішення міськради від 28 листопада 2007 року № 848/-22/2007, пунктом 2 якого, ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу в продовженні терміну оренди. При цьому, треті особи не погоджували проекти з суміжним землекористувачем ОСОБА_1

Також, скаржник вказує, на формальність проведення перевірки управлінням ДАБІ, із зазначенням в акті, що будівництво не ведеться, та внаслідок такої протиправної бездіяльності, на сьогоднішній день вже збудоване незаконне будівництво третіми особами.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27 грудня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

15 та 16 січня 2018 року до суду касаційної інстанції від представників третіх осіб надійшли відзиви на вказану касаційну скаргу, в яких вони просять залишити останню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

У справі, яка розглядається суди встановили, 14 травня 2016 року позивач звернувся до відповідача із скаргою, в якій просив здійснити перевірку законності та підставності здійснення третіми особами будівництва на земельних ділянках по АДРЕСА_1, а також надати відомості про наявність документів, які дають право на виконання будівельних робіт (т.1 а.с.16).

Відповідач 24 травня 2016 року видав направлення на здійснення позапланової перевірки будівництв по вказаній адресі (т.2 а. с. 243).

16 червня 2016 року за наслідками проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_2, при здійсненні будівництва магазину по АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 при здійсненні будівництва міні-маркету по АДРЕСА_1 посадовою особою управління ДАБІ складено акти, якими встановлено, що будівельні роботи не проводяться будівельники та будівельна техніка відсутні. Управлінням направлено лист до Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області стосовно забезпечення присутності власника для проведення державного архітектурно-будівельного контролю, лист ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно забезпечення присутності власника для проведення повноцінної перевірки (т.2 а.с.244-245, т.3 а.с.46).

Також суди встановили, що земельна ділянка використовується ОСОБА_4 на підставі договору оренди б/н від 02 вересня 2009 року, зареєстрованого в Коломийському міському відділі РФДЗК від 18 травня 2009 року за №39, договору від 15 грудня 2009 року про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [індексний номер 42392929 (т.2 а.с.44-49].

Земельна ділянка використовується ОСОБА_3 на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 22 січня 2001, зареєстрованого в Коломийському міському відділі земельних ресурсів 25 січня 2001 року за № 11, договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченого нотаріусом 22 січня 2001 року за реєстром №Д-100 (т.2 а.с.189-200, 203-207).

Також суди встановили, що із зареєстрованих деклараціях про початок виконання будівельних робіт ОСОБА_3 за №ІФ09 та ОСОБА_2 №ІФ 81 достовірно та повно внесено відомості щодо замовника, назви та адреси об'єкта будівництва, документа, що підтверджує право користування земельною ділянкою, містобудівних умов та обмежень, проектувальника, головного архітектора та головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, основних показників об'єкта будівництва, що також спростовує посилання апелянта на ту обставину, що будівництво третіми особами міні-маркету та магазину в АДРЕСА_1, здійснюється за межами визначених в містобудівній документації межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Рішенням Коломийської міської ради від 03 вересня 2015 року за №2257-56/2015 затверджено План зонування території міста Коломиї з пояснювальною запискою та схемою зонування території, якою передбачено червону лінію меж існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення по АДРЕСА_1 передбачено по лінії сформованої забудови.

До того ж суди не встановили порушення меж ліній існуючої забудови об'єктами магазину та міні-маркету по АДРЕСА_1.

При цьому суди встановили, що відділом архітектурно-будівельного контролю міськради 27 квітня 2017 року зареєстровано за №ІФ24 декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності, подану ОСОБА_2 щодо будівництва магазину в АДРЕСА_1, та 29 квітня 2017 зареєстровано за №ІФ38 декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності, подану ОСОБА_3 щодо будівництва міні-маркету в АДРЕСА_1 (т.3 а.с.110-112, 114-118).

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VІ) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог зазначеної норми законодавства Кабінет Міністрів України постановою від 23 травня 2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 533).

За правилами пункту 7 Порядку № 533 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Пунктом 9 Порядку № 533 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

До того ж, змістом пункту 11 Порядку визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема: залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 12 Порядку № 553 встановлено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (пункт 16 Порядку № 553).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, який здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, включає в себе конкретні заходи, спрямовані на виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності або спростування мотивів, що стали підставою для такої перевірки.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що підставою для проведення перевірки стала скарга позивача. Із змісту цієї скарги вбачається, що скаржник просив управління ДАБІ перевірити законність та підставність будівництва третіми особами по АДРЕСА_1, яке проводиться за червоною лінією, де будівництво заборонено.

За результатами перевірки, оформленої актом від 16 червня 2016 року, встановлено, що на час її проведення, з візуального вигляду встановлено, що будівельні роботи не проводяться, будівельники та будівельна техніка відсутні. Також в цьому акті зазначено, що управлінням ДАБІ підготовлено листи до Коломойського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області стосовно забезпечення присутності власників (або їх уповноважених осіб) для проведення повноцінної перевірки.

Відповідно до статті 1 Закону № 3038-VІ червоні лінії це - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

За загальним правилом розміщення і будівництво наземних об'єктів житлово-цивільного, промислового призначення та інших капітальних споруд, крім об'єктів транспорту та інженерних мереж, в межах червоних ліній вулиць і доріг забороняється.

За таких обставин, на думку колегії суддів Касаційного адміністративного суду, не має підстав вважати, що перевірка, яка оформлена актом від 16 червня 2016 року, відбулась та те, що посадовими особами виконано обов'язок щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено у межах повноважень, передбачених законодавством.

Суди першої та апеляційної інстанцій, вказуючи на те, що розгляд скарги позивача управлінням ДАБІ реалізовано у відповідності до Порядку № 533, не перевірили, чи відбулась повноцінна перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил із залученням, зокрема, органів місцевого самоврядування та отриманням відповідних документів від цих органів.

Щодо позовних вимог про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт, то колегія суддів вважає необхідними зазначити таке.

Відповідно до статті 36 Закону №3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Відповідно до частини сьомої статті 36 Закону України №3038-VI декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Частиною другою статті 39-1 Закону № 3038-VI також передбачено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми, абзацом сьомим пункту 22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 також було передбачено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Також абзацом дев'ятим названого пункту закріплено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

З огляду на те, що колегія суддів визнала протиправною бездіяльність управління ДАБІ щодо належного проведення позапланової перевірки додержання вимог у сфері містобудування діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, в наслідок чого, фактично відповідачем перевірка не була проведена, та у зв'язку із тим, що до повноважень адміністративних судів не входить перевірка правомірності набуття в оренду земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво, щодо якого виник спір, то відсутні підстави для скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт.

До того ж, на думку колегії суддів, оскільки суди встановили, що 27 та 29 квітня 2017 року зареєстровано декларації про готовність об'єктів до експлуатації, то оспорювані декларації про початок виконання будівельних робіт, як акти індивідуальної дії, є такими, що вичерпали дію фактом їх виконання - звершенням будівництва та введенням об'єктів в експлуатацію.

Разом з цим, відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до управління ДАБІ з вимогою провести перевірку законності та підставності будівництва третіми особами по АДРЕСА_1 за червоною лінією, де капітальне будівництво заборонено, та з проханням вжити невідкладні заходи, спрямовані на припинення незаконної забудови.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним, з метою ефективного відновлення порушеного права, зобов'язати управління ДАБІ провести перевірку вказаних об'єктів у порядку передбаченому Законом № 3038-VI та Порядком № 553.

Що стосується інших доводів касаційної скарги, то на думку колегії суддів, вони зводяться до правомірності набуття у користування земельних ділянок третіми особами та визнання об'єктів будівництва - самочинними, що є предметом дослідження у цивільній справі № 346/5751/16-ц, розгляд якої триває.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на мотиви викладені у цій постанові.

Відповідно до частини першої та третьої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки вирішуючи спір суди не правильно застосували положення Закону № 3038-VI та Порядку № 553, тому на думку колегії суддів ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень, статтями 242, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області та відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради щодо неналежного проведення позапланової перевірки додержання вимог у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил ОСОБА_3, ОСОБА_2 щодо законності будівництва за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області та відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради провести перевірку додержання вимог у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил ОСОБА_3, ОСОБА_2 щодо законності будівництва за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду