Справа № 820/4880/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

26.06.2018 р. № 820/4880/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мельникова Р.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за заявою Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61100) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 283 КАС України, в якій просить суд:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків;

- зупинити видаткові операції платника податків на рахунках платника податків.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 07.06.2018 року №4098 та направлень на проведення перевірки від 07.06.2018 року №№ 5348, 5349, 5378, 5379 посадовими особами заявника здійснено вихід за адресою: м. Харків, вул. Чічібаніна, 2, місце здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 для проведення фактичної перевірки. Представнику відповідача відповідно до вимог податкового законодавства вручено копію наказу від 07.06.2018 року №4098 та направлення на проведення перевірки, проте представником відповідача було відмовлено посадовим особам заявника у допуску до проведення фактичної перевірки та надано письмові пояснення щодо причин недопуску до фактичної перевірки. Також, посадовими особами складено акт відмови від допуску до перевірки від 12.06.2018 року №4391/20-40-14-10/НОМЕР_1. Таким чином, відповідачем всупереч вимогам Податкового кодексу України не було допущено перевіряючих до проведення перевірки. У зв'язку з зазначеними обставинами рішенням начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 22.06.2018 року без номера застосовано умовний адміністративний арешт майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер: 6), за підтвердженням обґрунтованості якого заявник звернувся до суду з даною заявою, а також на підставі якого заявник просить суд зупинити видаткові операції платника податків на рахунках.

Від представника відповідача через канцелярію суду 25.06.2018 року надійшли письмові заперечення на заяву, в яких вказано, що відповідач проти заяви в порядку ст. 283 КАС України заперечує, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Також вказано, що в даному випадку наявний спір про право оскільки в даному випадку представником відповідача не було допущено перевіряючих до перевірки в порядку абз.5 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України з огляду на невідповідність наказу №4098 вимогам абз. 3 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, а отже відповідачем заперечується законність призначення такої перевірки.

У судове засідання, призначене на 25.06.2018 року, представник заявника та представник відповідача прибули, надали усні пояснення у судовому засіданні з приводу спірних правовідносин.

У судове засідання, призначене на 26.06.2018 року, представники сторін не прибули.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшла заява про проведення розгляду справи без участі відповідача та його представника.

Суд зазначає, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та враховуючи встановлені ст. 283 КАС України строки розгляду даної справи і надання представниками сторін усних пояснень, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 07.06.2018 № 4098 «Про проведення фактичної перевірки» з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками, на підставі п.п.80.2.3 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, наказано Відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту провести з 07.06.2018 фактичну перевірку господарського об'єкту, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Чічібабіна, буд. 2, в якому здійснює діяльність ФО-П ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1), тривалістю у відповідності до вимог п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України, за період діяльності з 07.06.2015 по дату завершення перевірки.

На підставі вище зазначеного наказу заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області виписано направлення на перевірку від 07.06.2018 року №№ 5348, 5349, 5378, 5379.

Посадовими особами контролюючого органу 12.06.2018 року на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 07.06.2018 № 4098 та направлень від 07.06.2018 року №№ 5348, 5349, 5378, 5379 здійснено вихід за адресою: м. Харків, вул. Чічібаніна, 2, місце здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 з метою проведення фактичної перевірки

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази при виході за вказаною адресою посадовою особою контролюючого органу представнику відповідача ФОП ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_2, який діяв на підставі договору про надання адвокатом правової допомоги від 02.01.2018 року, вручено копію наказу від 07.06.2018 №4098 та направлення на проведення перевірки від 07.06.2018 року №№ 5348, 5349, 5378, 5379, про що свідчить підпис останнього на направленнях на проведення перевірки.

Зі змісту заяви Головного управління ДФС у Харківській області вбачається, що під час отримання копії наказу представник відповідача не допустив до перевірки посадових осіб заявника та надав письмові пояснення від 12.06.2018 року з цього приводу.

Відтак, з наявної в матеріалах справи копії пояснень вбачається, що недопуск посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки відповідачем здійснено у зв'язку з невідповідністю наказу наказу №4098 вимогам абз. 3 п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, а саме в наказі не зазначено підстави перевірки, а на прохання надати чи пред'явити копію/оригінал звернення, яке стало підставою для проведення перевірки, з метою встановлення дійсного обсягу перевірки для захисту прав, посадові особи заявника відмовились надати, про що складено акт відмови від допуску до перевірки від 12.06.2018 року № 4391/20-40-14-10/НОМЕР_1.

Також матеріали справи свідчать, що представник відповідача із актом відмови від допуску до перевірки від 12.06.2018 року № 4391/20-40-14-10/НОМЕР_1 ознайомлений, про що свідчить підпис останнього.

Суд зазначає, що відповідно до п. п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу може бути застосовано адміністративний арешт майна такого платника податків - як винятковий спосіб забезпечення виконання останнім його обов'язків, визначених законом.

Згідно з п. 94.5 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним.

Рішення про застосування арешту майна платника податків приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу (п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України).

При цьому, як встановлено приписами п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України обґрунтованість рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про арешт майна платника податків має бути перевірена судом протягом 96 годин.

Під час судового розгляду справи встановлено, що заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області за результатами розгляду звернення від 13.06.2018 №398/20-40-14-10-10 та доданих до нього матеріалів управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФО-П ОСОБА_1 (податковий номер - НОМЕР_1), на підставі яких були зясовані обставини, передбачені п.п.94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, а саме платник податків відмовився від проведення фактичної перевірки, призначеної наказом від 07.06.2018 №4098, за наявності законних підстав для її проведення та від допуску посадових осіб контролюючого органу, що зафіксовано в акті від 12.06.2018 №4391/20-40-14-10/НОМЕР_1, рішенням від 22.06.2018 року без номера, яке прийнято о 12 год. 35 хв., застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків - ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1), що перебуває (розміщене, зберігається) за податковою адресою: м. Харків, вул. Аерофлотська, б. 5, кв.3 та місцем здійснення діяльності: м. Харків, вул. Чічібабіна, 2 (а.с. 9).

Вказане рішення направлено на адресу платника засобами поштового звязку, на підтвердження чого до суду надано копію фіскального чеку про оплату послуг поштового відділення.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Наприклад, платником податків оскаржено до суду рішення про застосування адміністративного арешту (пункт 94.11 статті 94 Податкового кодексу України); оскаржено податкове повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що стягується шляхом внесення подання, тощо. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом.

Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов'язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Зазначена позиція викладена Вищим адміністративним судом України в пункті 9 листа від 02.02.2011 № 149/11/13-11.

Як встановлено під час судового розгляду справи та підтверджується поясненнями представника відповідача, написаними 12.06.2018 року, посадовою особою заявника було вручено представнику відповідача копію наказу про проведення перевірки та надано направлення на проведення перевірки.

Натомість, вказаному представником відповідача у поясненнях від 12.06.2018 року та наданих до суду письмових запереченнях на заяву вказано, що недопуск представником відповідача перевіряючих до проведення фактичної перевірки був здійснений в порядку абз.5 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України з огляду на невідповідність наказу №4098 вимогам абз. 3 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, а отже відповідачем заперечується законність призначення такої перевірки.

При цьому, у судовому засіданні представником відповідача у наданих поясненнях зазначалось, що наказ від 07.06.2018 року №4098 містить в собі посилання на проведення фактичної перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням субєктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками, а також контролюючим органом в якості підстави для проведення такої фактичної перевірки відповідача визначено пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, відповідно до якої, фактична перевірка може проводитися за наявності хоча б однієї з таких підстав: письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

В той же час, суд зазначає, що під час розгляду справи за заявою контролюючого органу встановлено, що відповідач із відповідним позовом з приводу оскарження наказу від 07.06.2018 року №4098 не звертався, проте, обґрунтовуючи відмову у допущенні перевіряючих осіб до проведення перевірки, посилається на невідповідність такого наказу вимогам Податкового кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що фактично відповідач, заперечуючи проти заяви в порядку ст.283 КАС України, посилається на невідповідність наказу заявника про проведення фактичної перевірки визначеним вимогам, а також на відсутність підстав для проведення такої перевірки контролюючим органом.

Враховуючи викладене, суд вбачає, що між сторонами існує спір про право, предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для внесення відповідного подання, а саме: платник податків фактично заперечує проти законності проведення перевірки з огляду на невідповідність між обраною суб'єктом владних повноважень юридичною підставою для прийняття наказу та визначенням у тексті спірного наказу предметом перевірки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами існує спір про право, предметом якого є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування умовного адміністративного арешту.

Оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за зверненням органу доходів і зборів, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-11, 19, 77, 238, 241-246, 250, 256, 268-272, 283, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за заявою Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61100) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.