Справа № 2-а-46/11
Суддя: Стахова Н. В.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лисичанський міський суд Луганської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

Головуючої судді: Стахової Н.В.

при секретарі судового засідання: Ісауловій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС Лисичанської роти ДПС у Луганській області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що постановою інспектора відповідача визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, за порушення п.8.4 ПДР України. Вважає дії відповідач незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не зафіксував приладами, які пройшли державну повірку, та мають спеціальні інформаційні захисні функції щодо фото-відео інформації, події, які сталися та вказані у протоколі та не долучив цю фіксацію до протоколу про адміністративне правопорушення, не визначив свідків, не надав копію протоколу. Просить визнати протокол про адміністративне правопорушення таким, що складений з порушенням вимог закону, дії відповідача незаконними, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення

У судовому засіданні позивач підтримав предявлений позов, просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позові, в обґрунтування яких надав суду відповідні докази.

Представник позивач надав пояснення аналогічні вищевикладеним у позові, просив його задовольнити.

Відповідач надав суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Судом досліджені наступні докази:

Письмові докази: копія протоколу про адміністративне правопорушення, копія постанови в справі про адміністративне правопорушення, копія паспорту та ідентифікаційного коду позивача, матеріали відео зйомки.

Суд, вислухавши пояснення позивача його представника, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає не задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обгрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин в справі, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно п. 8.4. ПДР України Дорожні знаки поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Iнформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обовязкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; д) знаки сервісу. Iнформують учасників дорожнього руху про розташування обєктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

При цьому дорожній знак 2.2 Проїзд без зупинки заборонено, передбачає що забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що вимоги дорожнього знаку 2.2. Проїзд без зупинки заборонено, дають можливість зрозуміти, що вказаний знак передбачає повне зупинення руху транспортного засобу перед ним.

Тому не можуть бути взяті до уваги доводи позивача щодо відсутності з його боку порушень вимог дорожнього знаку 2.2., оскільки вони спростовуються наданою відповідачем відеозйомкою, з якої вбачається, що позивач не зупинився перед знаком 2.2 Проїзд без зупинки заборонено, що є порушенням п. 8.4 ПДР України.

Посилання позивача та його представника на те, що відповідачем здійснений монтаж відеозйомки, суд не бере до уваги, оскільки належних доказів в підтвердження зазначених обставин суду не надано, а від проведення відповідної судової експертизи на їх встановлення, позивач відмовився.

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач правомірно притягнутий до адміністративіної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП України, тому підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 122 КУпАП України, Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 2, 11, 159-163 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС Лисичанської роти ДПС у Луганській області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити за необґрунтованістю.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 27 січня 2011 року, у повному обсязі складена 31 січня 2011 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: