Справа № 808/1952/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 червня 2018 року Справа № 808/1952/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3»

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 (далі відповідач ), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 27.04.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56288481.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відсутні законні підстави прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення з фізичної особи, місце проживання якої є місто Запоріжжя, у звязку з чим спірна постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 31 травня 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №808/1952/18 та призначено перше судове засідання на 11 червня 2018 року без виклику сторін.

07.06.2018 до суду надійшло клопотання відповідача вх. №17500, у якому відповідач просить суд перенести судове засідання на іншу дату, направити матеріали справи та надати час для подання відзиву на позов з поясненнями по суті заявлених вимог.

Зазначене клопотання відповідача задоволенню не підлягає, оскільки відповідач відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КАС України був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи 01.06.2018 шляхом направлення копії ухвали про відкриття від 31.05.2018 на електронну адресу відповідача (а.с. 16).

Крім того, 11.06.2018 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву вх. №17714 у якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву зазначено, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) карткового рахунку №2749, відкритого в ПАТ «Перший Український ОСОБА_3», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, б. 4. Тобто, як стверджує відповідач, ОСОБА_1 є власником карткового рахунку та наявних на ньому грошових коштів . Відповідно в даному випадку порушення Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Також у відзиві відповідач зазначає про те, що 07.06.2018 ним отримано поштою копію ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Третя особа про розгляд справи також була повідомлена належним чином, будь-яких клопотань, пояснень або заяв до суду від третьої особи до суду не надходило.

Суд, розглянувши матеріали справи і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши інші наявні у справи докази у їх сукупності дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою приватного виконавця ОСОБА_2 від 27.04.2018 було відкрито виконавче провадження № 56288481 (а.с. 14).

Згідно наявної в матеріалах справи копії постанови приватного виконавця виконавчого округу міст Києва ОСОБА_2 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.05.2018, виконавче провадження №56288481 є відкритим з виконання виконавчого напису приватного нотаріусу КМНО ОСОБА_4 №1565, виданого 21.03.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» заборгованості у розмірі 55972,57 грн. (а.с. 12).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відкриття зазначеного виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» N 1404-VIII від 02.06.2016 в редакції, чинній на час прийняття спірної постанови (далі Закон №1404-VIII), виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону №1404-VIIІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» N 1403-VII від 02.06.2016, (далі Закону №1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов'язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно п. 4 ч.2 ст. 23 Закону №1403, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Наявні в матеріалах справи відомості з Єдиного реєстру приватних виконавців України (а.с. 15) свідчать про те, що виконавчим округом приватного виконавця ОСОБА_2 визначено м. Київ.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону №1403, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно ч.2 ст. 25 Закону №1403, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIIІ, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Як зазначає сам позивач та підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту позивача (а.с. 9-10), ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За вказаних обставин відсутні законні підстави прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення з фізичної особи, місце проживання якої є місто Запоріжжя.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на факт місцезнаходження майна боржника ОСОБА_1 у м. Києві, оскільки під таким майном відповідач розуміє грошові кошти наявні на картковому рахунку позивача, відкритому у ПАТ «Перший Український ОСОБА_3», розташований за адресою м. Київ , вул. Андріївська, буд. 4.

При цьому, відповідач, стверджуючи, що позивач є власником карткового рахунку №2749 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, посилається лише на подану стягувачем заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) карткового рахунку №2749 відкритому у вищевказаному банку.

Будь яких доказів на підтвердження наявності у позивача карткового рахунку №2749 відкритому у ПАТ «Перший Український ОСОБА_3», розташованого за адресою м. Київ , вул. Андріївська, буд. 4. відповідачем не надано.

Разом із тим, позивач стверджує про відсутність у нього будь якого майна у м.Києві, у т.ч. коштів у банківських установах у м.Києві.

Згідно ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Отже, всупереч цієї норми при відкритті виконавчого провадження відповідач не пересвідчився з достовірних джерел про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі, у звязку з чим суд приходить до висновку про порушення відповідачем ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» щодо місця виконання рішення.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6 оф. 15, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від 27.04.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56288481.

Стягнути за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6 оф. 15, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 69096, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 18.06.2018.

Суддя Н.В. Стрельнікова