Справа № 538/420/18
Суддя: Бондарь В. А.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/420/18
Провадження 2-а/538/8/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Бондарь В.А.,

за участю секретаря - Волошиної Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиці Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника сектора реагування патрульної поліції № 1 Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області Кудері Володимира Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до начальника сектора реагування патрульної поліції № 1 Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області Кудері В.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позову вказав, що 07.01.2018 року на нього як на заступника начальника філії «Лохвицький райавтодор» Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з ремонтів та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 095218 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн. У пункті 6 постанови зазначено: що "11.11.2017 року о 16 год.45 хв. на а/д Т-17-05 ОСОБА_1 заступник із експлуатації філії Лохвицький райавтодор порушив правила утримання автодороги (ямковість проїзної частини 3,5 кв.м глибиною більше 4-7 см)". Вважає, що у постанові не вказано якими діями чи бездіяльністю порушено правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, та якими доказами встановлено наявність у його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова не містить даних щодо конкретної ділянки автомобільної дороги, не містить даних, які саме правила, норми і стандарти порушено. Крім того, зазначає, що він не був присутнім під час розгляду справи, а тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 095218 від 07.01.2018 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, подав заяву про підтримання позову та слухання справи без його участі.

Відповідач начальник сектора реагування патрульної поліції № 1 Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області Кудеря В.Ю. в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

За відсутності учасників процесу розгляд адміністративної справи здійснено в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Відповідно до частини 1 статті 103 КУпАП перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з ч. 6 ст. 103 КУпАП якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до частини 4 статті 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-УІ «Про судовий збір» зазначено, що при вирішенні питання сплати судового збору необхідно виходити з того, що норми частини 4 статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами ЗУ «Про судовий збір». У вказаній постанові міститься висновок, що за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 095218 від 07.01.2018 року, встановлено, що 11.11.2017 року о 16 год.45 хв. на а/д Т-17-05 ОСОБА_1 заступник із експлуатації філії Лохвицький райавтодор порушив правила утримання автодороги (ямковість проїзної частини 3,5 кв.м глибиною більше 4-7 см, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.140 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020,00 грн ( а.с.6).

У відповідності до вимог ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення

передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються

забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць,

залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони

або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття

своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху у вигляді накладення штрафу

на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.140 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності та вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи.

Відповідно до ст . 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данівстановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-ікінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 3 ст. 9 КАС України визначено те, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 та ч 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог, вказав, що він дійсно перебуває на посаді заступника начальника філії «Лохвицький райавтодор» Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з ремонтів та експлуатаційного утримання автомобільних доріг.

Згідно пункту 1.1. Положення Філії «Лохвицький райавтодор» вона не має статусу юридичної особи, а є лише структурним підрозділом ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК

«Автомобільні дороги України».

Згідно пункту 2.1. Статуту ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні

дороги України» підприємство засноване з метою забезпечення економічних інтересів

держави, задоволення потреб держави, населення та оборони країни в удосконаленні і

розвитку автомобільних доріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку підприємств дорожнього господарства, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів на основі спільної діяльності, розподілу праці і кооперації.

При цьому, ДП «Полтавський облавтодор» є підрядним підприємством і здійснює експлуатаційне утримання та ремонт мережі автомобільних доріг загального користування на підставі укладених договорів підряду з Службою автомобільних доріг у Полтавській області. ДП «Полтавський облавтодор» не є власником будь-якої автомобільної дороги, в тому числі і дороги, вказаної в постанові, а є лише підрядником за відповідними договорами підряду, укладеними з власниками відповідних автомобільних доріг. До того ж утримання доріг здійснюється тільки

згідно умов договорів і лише в межах фінансування.

Згідно до статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного

управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за стан автомобільних доріг загального користування згідно до діючих норм та фінансування.

Відповідно до статті 10 цього закону цим органом є Державна служба автомобільних

доріг.

Таким чином, Філія «Лохвицький райавтодор» є виконавцем обсягів та видів робіт,

які надає замовник (Служба автомобільних доріг у Полтавській області) в межах

встановленого фінансування та нею виконувалися роботи з забезпечення безпеки руху

та вказаній у постанові ділянці дороги у межах виділених фінансових ресурсів.

З урахуванням обставин справи вимоги працівників поліції повинні бути адресовані

власникові автомобільних доріг, який визначає обсяг та вид необхідних робіт, та є

розпорядником фінансів.

У постанові не вказано якими діями позивача чи бездіяльністю порушено правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, та якими доказами встановлено наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивачем своєчасно вжито усіх необхідних та достатніх заходів із забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг району, що виключає у його діях наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано суду доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку він встановив наявність адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні.

Таким чином, в діях позивача, як заступника начальника філії «Лохвицький райавтодор» Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з ремонтів та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню як незаконна.

Враховуючи, що відповідач не довів обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП та його провини у цьому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 19, 73, 75, 76, 77, 243, 246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 10, 33,140, 213, 222, 251, 280, 287, 289 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника сектора реагування патрульної поліції № 1 Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області Кудері Володимира Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 095218 від 07.01.2018 року, винесену начальником сектора реагування патрульної поліції № 1 Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області Кудерею В.Ю., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП - протиправною та скасувати її.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лохвицького

районного суду В.А.Бондарь