Справа № 808/397/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 травня 2018 року 18:33Справа № 808/397/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О.

та представників

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке спеціалізоване монтажне управління»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01 лютого 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке спеціалізоване монтажне управління» (далі позивач або ТОВ «ЗСМУ») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним дії відповідача з призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу від 29.01.2018 №241 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки»;

- скасувати наказ відповідача від 29.01.2018 №241 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 808/397/18, призначено підготовче засідання на 01 березня 2018 року.

Розгляд справи відкладався.

У судових засіданнях представник позивача пояснив, що 29.01.2018 ТОВ «ЗСМУ» відмовило у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, призначеної оскаржуваним наказом. На думку позивача, наказ ГУ ДФС у Запорізькій області від 29.01.2018 №241 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» є незаконним, оскільки раніше надіслані запити податкового органу складені з порушенням чинного законодавства, та на них надавалися відповіді про відмову у наданні інформації, відтак правові підстави призначення перевірки, на які посилається відповідач у спірному наказі, зокрема, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, відсутні. За таких обставин, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, надав відзив від 22 березня 2018 року (вх. № 6041), в якому пояснив, що підставою для призначення перевірки слугувало ненадання позивачем інформації на запити податкового органу. Вказує, що всі запити відповідають вимогам п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України та містять такі обовязкові реквізити: підстави для надіслання запиту (вказана конкретна норма закону, виявлені недостовірності та інформація, яка це підтверджує); податковий період, в якому встановлено недостовірність даних; визначений перелік інформації та документів, що запитуються; наявна печатка контролюючого органу. У задоволенні позову просить відмовити.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 16 травня 2018 року на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке спеціалізоване монтажне управління» () зареєстроване в якості юридичної особи.

ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано та направлено позивачу наступні запити про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень):

- від 03.10.2017 №14833/10/08-01-12-10 з проханням надати інформацію та документальне підтвердження взаємовідносин між ТОВ «ЗСМУ» та контрагентами-постачальниками ТОВ «ЄВРОТЕЗІС», ТОВ «АМРОН-БУД», ПП «ОХОРОНА-ГУАРД», ТОВ «Харківське монтажно-виробниче підприємство «Електропівденмонтаж», ТОВ «КОНКОРД-НЖИНІРИНГ», ТОВ фірма «ЕНТЕЛІ» за серпень 2017 року, а також контрагентами-покупцями ТОВ «Харківське монтажно-виробниче підприємство, «Представництво «Конкорд інжиніринг ГмбХ», ПП «АРІЄЛЬ, ВТ», ТОВ «Стальмонтаж» та ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» за серпень 2017 року. Запит надіслано на підставі пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі ПК України; тут та надалі в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції), керуючись нормами пп. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст.16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 1, 3 абз. 3, 5 пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1. ст. 78 ПК України, у звязку із зясуванням документального оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, про що свідчать результати аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача, даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст.72, 73, 74 ПК України. Вказане, на думку податкового органу, свідчить про недотримання ТОВ «ЗСМУ» норм п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, ст. 201 ПК України, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21;

- від 13.11.2017 №18012/10/08-01-14-09-11 з проханням надати інформацію та документальне підтвердження з приводу наступного: відповідачем виявлено факти, що свідчать про порушення ТОВ «ЗСМУ» норм пп. «а» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10.ст. 201 ПК України, внаслідок неправомірного визначення за звітний період декларування: за лютий 2017 року податкового кредиту з ПДВ 433 333 грн., за березень 2017 року 500 000 грн., за вересень 2017 року 443 861 грн. та ст. 134.1 ПК України внаслідок відображення у бухгалтерському обліку суми у розмірі 68 950 810 грн. за три квартали 2017 року по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «КАВІСТА». Підставою для надання запиту є отримана відповідно до п. 72.1 ст. 72 ПК України податкова інформація, за результатами якої виявлено факти, які свідчать про порушення позивачем податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Про зазначене вказують результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданих платником, та даних Єдиного реєстру податкових накладних. Вказане, на думку податкового органу, свідчить про недотримання ТОВ «ЗСМУ» норм п. 198.3 ст. 198 ПК України, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88. Запит надсилався, керуючись нормами пп. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст.16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 1, 3 абз. 7, 9 пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1. ст. 78 ПК України;

- від 12.12.2017 №20692/10/08-01-50-01 з проханням надати інформацію та документальне підтвердження взаємовідносин між ТОВ «ЗСМУ» та контрагентом-постачальником ТОВ «КАВІСТА» за жовтень, листопад 2017 року та покупцями за жовтень, листопад 2017 року. Запит надіслано на підставі пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, керуючись нормами пп. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст.16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 1, 3 абз. 3, 5 пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1. ст. 78 ПК України, у звязку із зясуванням документального оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, про що свідчать результати аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача, даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст.72, 73, 74 ПК України. Вказане, на думку податкового органу, свідчить про недотримання ТОВ «ЗСМУ» норм п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, ст. 201 ПК України, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21.

На вказані запити позивачем надіслано відповіді від 27.11.2017 №1612/06, від 30.11.2017 №1628/06 та від 27.12.2017 №1740/06, якими відмовлено у наданні інформації з підстав невідповідності запитів вимогам п. 73.3 ст. 73 ПК України, а саме не зазначення передбачених цим пунктом підстав надіслання та інформації, яка підтверджує підстави для надіслання запитів. Також запити не відповідають вимогам пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, так як в них: а) не зазначено про порушення ТОВ «ЗСМУ» відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства; б) не зазначено виявлену недостовірність та відповідні декларації ТОВ «ЗСМУ».

У звязку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушення позивачем податкового законодавства, виявленням недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період лютий-листопад 2017 року, поданих позивачем, враховуючи ненадання пояснень та документального підтвердження за письмовими запитами, керуючись вимогами пп. 20.1.4 п. 201 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, ГУ ДФС у Запорізькій області видано наказ від 29.01.2018 №241 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Позивач відмовився від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що складено акт від 29.01.2018 №74/08-01-14-09/40048865.

Вважаючи дії з призначення перевірки та наказ про її проведення протиправними, ТОВ «ЗСМУ» звернулось до суду із даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених Кодексом.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" (далі по тексту -Закон № 1797), який набрав чинності з 1 січня 2017 року (за виключенням окремих статей), до Податкового кодексу України внесено зміни, що стосуються контрольно-перевірочної роботи.

Законом № 1797 уточнено підстави для проведення позапланових документальних перевірок. Зокрема, підпункт 78.1.1 пункту 78.1статті 78 Податкового кодексу України доповнено змістом, що надає можливість проведення позапланової перевірки також у разі отримання інформації, яка свідчить про порушення вимог податкового законодавства.

При цьому підпунктами 78.1.1, 78.1.9 п. 78.1 ст. 78 Кодексу встановлено термін для надання платниками податків пояснень на запит контролюючого органу - 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, та вимоги до його змісту.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 Кодексу контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і розширеному тлумаченню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що запити, направлені відповідачем на адресу позивача містили вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту підпункти 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені за результатом аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача, даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст.72, 73, 74 ПК України. Запити містили опис інформації, яку необхідно надати, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.

Слід також зазначити, що чинним податковим законодавством (зокрема, статтею 73 ПК) не встановлено ані конкретної форми запиту контролюючого органу, ані ступеня деталізації обставин, які зумовили направлення такого запиту платникові. Коло запитуваної відповідачем інформації у представлених запитах відповідає повноваженням контролюючого органу та змісту розглядуваного контрольного заходу.

За таких обставин на позивача покладався обов'язок щодо надання інформації, про надання якої і складені запити податкового органу.

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

До матеріалів справи долучено наказ відповідача від 29.01.2018 №241, який відповідає цим вимогам.

Фактичною підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання ним пояснень та їх документального підтвердження на обов'язкові письмові запити. Письмові запити щодо необхідності подання пояснень сформовані податкових органом на підставі аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача, даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст.72, 73, 74 ПК України.

Відповідно до змісту пунктів 74.2, 74.3 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що податковий орган при призначенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЗСМУ», а також при винесенні наказу від 29.01.2018 №241 діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке спеціалізоване монтажне управління» відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 29.05.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко