Справа № 462/1212/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3892/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Попка Я.С.;

за участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 березня 2018 року у справі № 462/1212/18 (головуючий суддя Ліуша А.І., м. Львів,) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2018 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії БР №877223 від 22.02.2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою, оскільки адміністративна відповідальності за порушення ч.3 ст. 122 КУпАП настає лише в тому випадку коли зупинка або стоянка транспортного засобу створює перешкоду дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а залишений нею транспортний засіб не чинив жодних перешкод.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 березня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано постанову серії БР №877223 від 22 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення та визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про визнання ОСОБА_1 винною за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управлінням патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 березня 2018 року і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що факт порушення ПДР позивачем був виявлений та з дотриманням вимог закону відповідачем правомірно та обґрунтовано прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції 22 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №877223 оскільки, вона керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», державний номерний знак МІ901DM, на вул. Коперника, 16 у м. Львові 21 лютого 2018 року о 23.00 год. не виконала вимоги дорожнього знаку 3.34, ухвалу Львівської міської ради №26833 від 07 грудня 2017 року, чим порушила вимоги п. 15.10 ПДР України.

Завданням КУпАП України є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Як вбачається з оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення іспектором взводу №1 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції зазначено, що ОСОБА_1 порушила п.15.10 ПДР України, але не зазначено який саме підпункт п.15.10 ПДР України вона порушила.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення серії БР №877223 від 22 лютого 2018 року інспектор поліції вказує на порушення ухвали Львівської міської ради №26833 від 07 грудня 2017 року.

Проаналізувавши п. 15.10 ПДР України і твердження суду першої інстанції колегія суддів зазначає, що оскільки в ньому відсутнє таке порушення, як «порушення ухвали органу місцевого самоврядування» відповідно не доказано факту правопорушення вимог ПДР України позивачем.

Також суд апеляційної інстанції проаналізувавши матеріали справи погоджується з висновком суду першої інстанції що при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог статей КУпАП, зокрема щодо повноти, всебічності та обєктивності зясування обставин справи, оскільки лише формально зазначено порушення, вчинені, щодо того, яким саме транспортним засобам чи учасникам руху створював припаркований транспортний засіб ОСОБА_1 перешкоди у русі чи загрозу безпеці руху та у чому полягала така перешкода чи загроза.

Частиною 1 статті 77 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доказано факту правопорушення позивачем вимог ПДР України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин, колегія суддів дійшла висновку про протиправність оспорюваної постанови та наявності підстав для її скасування.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 березня 2018 року у справі № 462/1212/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 25 червня 2018 року.