Справа № 359/1695/18
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/115/2018
Справа №359/1695/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26 червня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 14 січня 2018 року інспектор СРПП №4 Бориспільського ВП ГУНП у Київській області старший лейтенант ОСОБА_2 виніс постанову серії НК №459741 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що 14 січня 2018 року о 00.30 годині в с. Ревне по вул. Шкільна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1, без посвідчення водія, чим порушив п.2.1а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Не погоджуючись із діями інспектора, позивач, у відповідності до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, оскаржив постанову до вищестоящих органів та посадових осіб, однак, станом на день подачі позову до суду, відповіді на скаргу не отримав. Позивач не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки на час вказаних подій ніякими транспортними засобами не керував, а перебував разом з ОСОБА_3 на загальному коридорі підїзду будинку, де проживає, за адресою: АДРЕСА_1. За таких обставин ОСОБА_1 не може бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, крім того будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення у відповідача при складенні оскаржуваної постанови були відсутні. Позивач стверджує, що постанова про адміністративне правопорушення була винесена з порушенням його прав та вимог чинного законодавства. Крім того, зазначив, що 14 січня 2018 року поліцейськими СРПП Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області також було складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 14 січня 2018 року керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Проте, постановою Бориспільського міськрайонного суду від 20 лютого 2018 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що працівники ВП ГУ НП в Київській області діяли поза межами своєї компетенції, оскільки у порушення вимог Закону України «Про національну поліцію», Положення про патрульну поліцію та ч.1 ст.254 КУпАП проводили контроль безпеки дорожнього руху та склали протокол з питань порушення правил дорожнього руху. Зазначає, що у відповідності до зазначених норм закону, виключно патрульна поліція УПП в м. Бориспіль має право проводити контроль за додержанням правових норм з питань безпеки дорожнього руху, а працівники ВП ГУ НП в Київській області такими повноваженнями не наділені. Тому просить визнати незаконними та протиправними дії інспектора СРПП №4 Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №459741 від 14 січня 2018 року; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №459741 від 14 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а також закрити провадження у справі у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача ОСОБА_4 надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить провести розгляд справи за її відсутності.

Інспектор СРПП №4 Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 у судове засідання не зявися та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 січня 2018 року інспектор СРПП №4 Бориспільського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №459741, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.7).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 14 січня 2018 року о 00.30 годині в с. Ревне по вул. Шкільна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВMW», номерний знак НОМЕР_1, без посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами до п.а) п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є інспектором СРПП №4 Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, та на момент складання оскаржуваної позивачем постанови серії НК №459741 від 14 січня 2018 року, у відповідності до вищенаведених вимог ст.222 КУпАП, мав право розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення правил дорожнього руху за ч.1 ст.126 КУпАП та накладати адміністративні стягнення, отже діяв у межах свої повноважень.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами, закріпленими ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Всупереч цьому, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за яке його притягнуто до відповідальності.

З пояснень позивача, викладених у позовній заяві, вбачається, що 14 січня 2018 року о 00.30 годині він не перебував за кермом автомобіля марки «ВMW», номерний знак НОМЕР_1, а разом з ОСОБА_3 знаходився на загальному коридорі підїзду будинку, де проживає, за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана обставина в повній мірі підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.11-14).

За правилами ч.6 ст.78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2018 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.11-14).

За змісту даної постанови вбачається, що згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення 14 січня 2018 року о 00.40 годині в с. Ревне Бориспільського району Київської області по вул. Шкільна, 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, стійкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стані спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Разом з цим, згідно мотивувальної частини даної постанови встановлено, що ОСОБА_1 не керував автомобілем марки «ВMW», номерний знак НОМЕР_1, 14 січня 2018 року у стані алкогольного спяніння, а був затриманий в підїзді будинку №9 по вул. Квартальна в с. Ревне Бориспільського району Київської області, а тому не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цьому, відповідачем не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскаржуваної постанови відповідно до норм КУпАП.

З урахування викладеного, суд дійшов висновку, що позивач не порушував вимоги п.2.1а) ПДР України, а отже, не вчиняв зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, тому застосоване до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 14 січня 2018 року підлягає скасуванню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до положення ст.284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з положенням п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Поряд із цим даний спір, згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України являється спором фізичної особи із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Тому, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись абз.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», ч.1 ст.8, п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ч.1 ст.126, ч.1 ст.222, ст.251, ст.252, ст.280 КУпАП, ст.74, ч.6 ст.78, ч.1 та ч.2 ст.77, п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-245, ст.246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії інспектора СРПП № 4 Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №459741 від 14 січня 2018 року, протиправними.

Скасувати постанову серії НК №459741 від 14 січня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський