Справа № 816/1117/18
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 року м. ПолтаваСправа №816/1117/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Пилипенко А.В.

та представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТ-КОМ-ЛТД" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОРТ-КОМ-ЛТД" (надалі - позивач, ТОВ "СПОРТ-КОМ-ЛТД") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач, ДФС), у якому позивач просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.02.2018 №592371/41566051;

зобов'язати ДФС зареєструвати податкову накладну ТОВ "СПОРТ-КОМ-ЛТД" від 30.11.2017 №126 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невідповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства. Зазначив, що на вимогу фіскального органу, після зупинення реєстрації податкової накладної, ТОВ "СПОРТ-КОМ-ЛТД" були надані усі належні документи, вичерпний перелік яких наведений у наказі Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних". Проте, відповідні документи не були взяті відповідачем до уваги, у зв'язку з чим прийняте рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Звертав увагу на те, що оскаржене рішення не містить чіткого обґрунтування підстав для його прийняття.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позов не визнав. 26.04.2018 судом одержано відзив на позов, у якому представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на правомірність та обґрунтованість спірного рішення. Звертала увагу на те, що контролюючим органом відмовлено у реєстрації податкової накладної з огляду на не підтвердження позивачем правомірності формування податкового кредиту виходячи з різниці місячної вартості оренди обладнання /а.с. 52-55/.

18.05.2018 судом одержано відповідь на відзив, у якій представник позивача стверджувала про безпідставність доводів контролюючого органу. Зауважила, що відповідно до вимог Цивільного та Господарського кодексів України договірні сторони вільні у виборі ціни оренди /а.с. 69-71/.

13.06.2018 до суду надійшли заперечення на відповідь, у яких представник відповідача звертала увагу на ненадання позивачем реєстраційних документів на автокран, подорожних листів, спеціального дозволу на перевезення тощо /а.с. 82-83/.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, наполягала на відмові у задоволенні адміністративного позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що між ТОВ "СПОРТ-КОМ-ЛТД" (суборендодавець) та ТОВ "Квант плюс" (суборендар) 01.11.2017 укладено договір суборенди автокрана №0111-20/17, за умовами якого суборендодавець зобов'язувався передати в тимчасове володіння і користування, а суборендар - прийняти і оплатити суборенду транспортних засобів (автокранів), перелік яких наведено у Специфікації, складеній за формою згідно з додатком №1, для використання їх за призначенням і на свій розсуд у власній господарській діяльності. Майно, що орендується, знаходиться у володінні та користуванні суборендодавця у відповідності до договору суборенди автокрана від 01.11.2017 №0111-19/17, укладеного з ТОВ "Квант-Сервіс-ЛТД" /а.с. 20-22/.

Зі змісту наданої позивачем копії специфікації №1 встановлено, що договірні відносини стосувались суборенди вантажного спеціального автокрана MAZ 36303, ВІ 0974 СК, 2012 року випуску, вартість суборенди склала 240000,00 грн з ПДВ /а.с. 23/.

30.11.2017 ТОВ "СПОРТ-КОМ-ЛТД" складено податкову накладну №126 про надання послуг суборенди автокрана вантажопідйомністю 25 тн за листопад 2017 року загальною вартістю 240000,00 грн, у т.ч. ПДВ - 40000,00 грн /а.с. 14/.

12.12.2017 дану податкову накладну позивачем подано для реєстрації в ЄРПН.

13.12.2017 позивачем отримано квитанцію №1, де зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки дана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 77.39, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу /а.с. 15/.

05.02.2018 позивачем подані пояснення та копії документів /а.с. 16, 18-19/.

Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (надалі - Комісія) 12.02.2018 прийнято рішення №592371/41566051 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 №126 в ЄРПН /а.с. 35/.

Дане рішення позивачем оскаржено до ДФС України, рішенням №23220/41566051 скаргу залишено без задоволення /а.с. 36/.

Не погодившись з рішенням Комісії про відмову у реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 30.11.2017 №126, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/.

Згідно з підпунктом "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За приписами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

А відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на дату складення податкової накладної від 30.11.2017 №126), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов'язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, як визначено абзацами другим - третім пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Тобто, законодавцем введено положення, за яким фіскальний орган з 1 липня 2017 року фактично позбавляється повноважень на здійснення контролю за правомірністю формування платниками податку - покупцями податкового кредиту, адже в силу наведеної вище норми абзацу третього пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.

Натомість, згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (тут та надалі - у редакції, чинній на момент зупинення реєстрації податкової накладної) реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Як визначено пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, законодавцем фактично змінено порядок здійснення фіскальними органами контролю за правомірністю нарахування платниками сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту, а саме - визначено, що відповідна перевірка проводиться контролюючим органом на стадії реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Згідно з пунктом 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Відповідно до пункту 2 названих Критеріїв моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

За приписами абзацу другого пункту 6 згаданих Критеріїв моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу /абзац п'ятий пункту 6 Критеріїв/.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу /абзац шостий пункту 6 Критеріїв/.

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Судом встановлено, що 13.12.2017 ТОВ "СПОРТ-КОМ-ЛТД" отримано квитанцію №1, якою повідомлено про зупинення реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 №126 з посиланням на відповідність даної податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 /а.с. 15/. Платника податків повідомлено, що за результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 77.39, у зв'язку з чим запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Суд зауважує, що попри певну формалізованість та нечіткість наведених у квитанції №1 підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, позивач 05.02.2018 подав до контролюючого органу письмові пояснення та документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції /а.с. 16, 18-19/. Відтак, наведені обставини не слугували перешкодою для визначення платником податку своїх подальших дій у спірних відносинах.

А тому, твердження позивача про те, що квитанція №1 не містить посилання на конкретно визначені критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної, та документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію такої податкової накладної в ЄРПН, на переконання суду не є достатньою підставою для визнання спірного рішення протиправним.

Стосовно посилань позивача на те, що визначення фіскальним органом конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання платником податків відповідних документів, суд звертає увагу на те, що підпункти 1 та 2 пункту 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, містять посилання на одні й ті самі документи, що має надати платник податку у разі зупинення реєстрації податкової накладної. У зв'язку з цим суд відхиляє наведені доводи позивача як необґрунтовані.

Згідно з підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" визначено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Комісія ДФС не може відмовити платнику податків у розгляді додаткових письмових пояснень та/або копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, якщо такі пояснення та/або копії документів подано платником податку до органу Державної фіскальної служби за основним місцем обліку не пізніше строку, визначеного підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Судом встановлено, що разом з повідомленням від 05.02.2018 ТОВ "СПОРТ-КОМ-ЛТД" подано до податкової інспекції за основним місцем обліку (ДПІ у м. Полтаві) документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції, а саме: договір суборенди автокрана від 01.11.2017 №0111-19/17, акт приймання-передачі автокрана в суборенду від 01.11.2017, акт надання послуг суборенди від 30.11.2017 №17, договір суборенди автокрана від 01.11.2017 №0111-20/17, акт приймання-передачі автокрана в суборенду від 01.11.2017, рахунок на оплату від 30.11.2017 №167, платіжне доручення від 12.12.2017 №1329, лист від 12.12.2017 №29, акт надання послуг від 30.11.2017 №72 /а.с. 19/.

Зі змісту спірного рішення судом встановлено, що рішення про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної від 30.11.2017 №126 Комісією прийнято у зв'язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування /а.с. 35/.

Суд зауважує, що спірне рішення містить посилання на підставу для відмови в реєстрації податкової накладної у чіткій відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" та за формою і змістом відповідає вимогам пункту 21 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №566, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №752/30620.

У ході судового розгляду справи представник відповідача пояснила, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 №126 в ЄРПН стали такі обставини.

Переданий ТОВ "Квант-Плюс" () в суборенду автокран позивач орендував у ТОВ "Квант-Сервіс-ЛТД" ().

При цьому за умовами договору суборенди автокрана від 01.11.2017 №0111-19/17 вартість оренди для позивача склала 15000,00 грн з ПДВ /а.с. 29-34/. Натомість, позивач передав автокран в оренду ТОВ "Квант-Плюс" за 240000,00 грн з ПДВ /а.с. 20-28/.

Таким чином, на переконання відповідача, має місце суттєве завищення позивачем вартості послуг без наявних на те розумних економічних причин.

Оцінюючи наведені доводи контролюючого органу, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Суд зауважує, що чинним законодавством презюмується добросовісність платника податків та правомірність його дій щодо формування податкових зобов'язань у разі наявності у такого платника належним чином складених первинних документів бухгалтерського обліку, які у своїй сукупності підтверджуватимуть реальність здійснення конкретної господарської операції.

Водночас, відповідність господарської операції діловій меті, про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податків права на витрати та податковий кредит. Це відповідає самому змісту вищенаведених норм Податкового кодексу України, які надають платнику податків право зменшити оподатковуваний доход та податкові зобов'язання на суму витрат, сплаченого податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) при здійсненні господарської діяльності. Встановлення законодавцем податкових преференцій має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що, в свою чергу, презюмує здійснення господарських операцій, що є об'єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети), а не тільки з метою отримання податкової вигоди. Відсутність економічної доцільності господарських операцій, окрім як здійснення їх з метою отримання податкової вигоди у вигляді витрат та/або податкового кредиту, є підставою для зменшення в податковому обліку платника податків сум витрат та/або податкового кредиту.

Відповідний висновок щодо застосування приписів підпунктів 14.1.36, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України викладено у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справах №№ 816/4226/13-а та 2а-19379/11/2670, що враховуються судом у відповідності до вимог частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У контексті даного спору суд враховує, що передане позивачем у суборенду майно (автокран) не є його власністю, а набуте ним у користування на підставі договору суборенди, укладеного з ТОВ "Квант-Сервіс-ЛТД" /а.с. 29-31/. Одержане за договором суборенди майно позивач того ж дня передав в суборенду ТОВ "Квант-Плюс" /а.с. 20-22/. При цьому, вартість суборенди за першим договором становила 15000,00 грн (у т.ч. ПДВ - 2500,00 грн), тоді як за другим договором ціна суборенди склала 240000,00 грн (у т.ч. ПДВ - 40000,00 грн).

До того ж, як встановлено судом зі змісту пункту 1.5. договору суборенди автокрана від 01.11.2017 №0111-19/17 /а.с. 29/, ТОВ "Квант-Сервіс-ЛТД" не є власником переданого в суборенду майна, а відповідний автокран набутий ним у користування на підставі договору від 31.08.2017 №3108/17, укладеного з Київським дочірнім підприємством "НМУ "Електропівденмонтаж".

Суд погоджується з доводами позивача про те, що за загальним правилом, наведеним у частині першій статті 627 Цивільного кодексу України, частині другій статті 190 Господарського кодексу України, сторони вільні у визначенні умов договору, зокрема, щодо ціни.

Однак, у спірних відносинах суд, виходячи з наведеного вище висновку Верховного Суду, перевіряє економічну доцільність здійснення господарських операцій, зокрема, чи спрямовані такі операції на ведення звичайної господарської діяльності або ж чи мають вони на меті лише одержання їх учасниками податкових вигод.

У спірних відносинах суборендар та суборендодавець розташовані за однією адресою (вул. Конституції, 13, м. Полтава, Полтавська область, 36020), за якою оформлено передачу майна в суборенду, обєкт суборенди (вантажний спеціальний автокран) позивачем набуто у користування та передано в суборенду в один день - 01.11.2017, усі сторони в ланцюгу постачання розташовані у м. Полтаві.

За таких обставин, судом не встановлено наявності видимих розумних економічних причин, що об'єктивно зумовлювали б збільшення вартості суборенди у шістнадцять разів.

До того ж, суд враховує, що відповідно до встановлених у справі фактичних обставин один і той самий обєкт оренди (вантажний спеціальний автокран) було передано в суборенду як мінімум чотири рази. При цьому, доказів фактичної наявності відповідного автокрана, його переміщення у просторі, фіксування операцій з вибуття та прийняття обєкта на баланс підприємства, уповноваження працівників на отримання/передачу транспортного засобу суду не надано.

Наведене, у свою чергу, є підставою для висновку, що відповідні господарські операції спрямовані виключно на одержання їх учасниками податкових вигод у вигляді одержання права на витрати (ТОВ "СПОРТ-КОМ-ЛТД") та податковий кредит (ТОВ "Квант Плюс").

А відтак, відповідач, до повноважень якого віднесено перевірку дотримання платником податку - постачальником умов для складення податкової накладної, визначених Податковим кодексом України, спірним рішенням правомірно відмовив у реєстрації податкової накладної ТОВ "СПОРТ-КОМ-ЛТД" від 30.11.2017 №126 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в ході судового розгляду справи доведено, що він у спірних відносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.

Разом з цим, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів, що свідчили б про правомірність складення податкової накладної від 30.11.2017 №126.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ "СПОРТ-КОМ-ЛТД" повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТ-КОМ-ЛТД" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 червня 2018 року.

Суддя О.О. Кукоба