Справа № 22-а-25327/11
Суддя: Кокоша В. В.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: соціальні виплати. Суддя-доповідач: - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року. Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі: - ОСОБА_5,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Харкові справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області - про перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги,

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_6 звернулася в суд із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх вимог зазначала, що вона відноситься до категорії діти війни та згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що таке підвищення до пенсії їй не виплачується, просила суд зобовязати управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області здійснити їй відповідні перерахунки та виплату доплати до пенсії за період з 1 січня 2008 року до 31 грудня 2009 року.

В письмових запереченнях відповідач позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області щодо не нарахування та невиплати позивачці щомісячної соціальної державної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_7 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року до 31 грудня 2009 року.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача як пенсіонерка та відноситься до категорії громадян, які мають статус дитини війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року №2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України № 107-VІ від 28 грудня 2007 «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема пунктом 41 ст. 58, було встановлено, що у 2008 році дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення п. 41 ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність.

За таких обставин, правильним є висновок суду про відмову у задоволенні позову щодо підвищення пенсії з 1 січня 2008 року по 22 травня 2008 року, оскільки в цей період дію норми, яка визначала право позивачки на підвищення до пенсії, було зупинено.

Протягом періоду часу з 1 січня по 22 травня 2008 року діяли норми Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які по- іншому регулювали ці правовідносини, та оскільки ці норми прийняті пізніше в часі, то вони мали пріоритет над ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто з часу прийняття цього рішення у позивачки відновилось право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено.

Згідно ч. 2 ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідним Законом України, який встановлює доплату до пенсії дітям війни, є Закон України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач у вказані періоди часу не здійснював перерахунок та виплату доплати до пенсії позивачці у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», суд обґрунтовано зобовязав управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області провести перерахунок та виплату пенсії позивачці з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року до 31 грудня 2009 року.

В той же час, ухвалюючи рішення у справі, суд не врахував, що з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року відповідач виплачував позивачці підвищення до пенсії у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих громадян» №530 від 28 травня 2008 року, а тому перерахунок та виплату доплати до пенсії за цей період необхідно здійснювати з урахування фактично виплачених сум.

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне змінити рішення суду та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області провести перерахунок та виплату пенсії позивачці з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з урахуванням фактично сплачених сум.

Доводи апеляційної скарги про необгрунтоване застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті мінімального розміру пенсії за віком. Тому доводи про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком» застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується дітей війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є помилковими.

Не може бути підставою для відмови у позові і відсутність коштів для забезпечення виплат доплати до пенсії, оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобовязань, покладених на пенсійні органи законодавством.

Керуючись ст. ст. 186, 195, 197, п. 2 ч.1 ст. 198, 201, 206, 254 КАС України, судова колегія,

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області задовольнити - частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2010 року - змінити.

Абзац 3 резолютивної частини рішення суду викласти в такій редакції: «Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_6 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з урахуванням фактично сплачених сум».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: