Справа № 820/1383/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1383/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Григорова А.М.

суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду, м. Харків, від 26.03.2018, суддя Волошин Д.А., , повний текст складено 26.03.18 по справі № 820/1383/18

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України , Харківського обласного військового комісаріата

про визнання рішення протиправними та зобовязання вчинити певні дії щодо обчислення, признання соціальних виплат та допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 19 протоколу № 126 від 08.12.2017 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум;

- зобов'язати Харківський обласний військовий комісаріат подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) з урахуванням раніше виплаченої суми та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату (доплату) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону України № 2004-VIII від 06.04.2017) та в Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014;

- зобов'язати Міністерство оборони України вирішити питання призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону України № 2004-VIII від 06.04.2017) та в Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014, з урахуванням раніше виплаченої суми;

- зобов'язати Харківський обласний військовий комісаріат відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення;

- зобов'язати Міністерство оборони України відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Харківського обласного військового комісаріату про визнання рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії щодо обчислення, призначення соціальних виплат та допомоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій відповідач зазначає, що оскільки інвалідність позивачу була встановлена 01.03.2016 року, тому при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги слід керуватися законодавством, що діяло на цей день, а саме Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону від 08.06.2014) та Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі- Порядок).

Від представника позивача у справі до суду подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що оскільки предметом позову є рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум від 08.12.2017 p., а не виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова у справі № 642/3542/17, то керуватися слід законодавством, що діяло на момент винесення оскаржуваного рішення. Тому ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року відповідно до статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей".

Сторони по справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з висновку про розповсюдження на позивача дії Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" № 2004-VIII, зокрема, (в редакції Закону № 2004-VIII 6 квітня 2017 року), яка набрала чинності 07.05.2017, оскільки рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги прийнято 08.12.2017 р.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1, проходив строкову військову службу у складі діючої армії під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов'язку) в Демократичній Республіці Афганістан. У зв'язку із отриманням поранення (контузію головного мозку), пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країні (ДРА), де велись бойові дії, ОСОБА_1 встановлена інвалідність III групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 04.03.2016.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.08.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 по справі № 642/3542/17, позов ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату, Міністерства Оборони України про визнання дії та рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 5 протоколу №66 від 23.06.2017 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум. Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" ОСОБА_1. Зобов'язано Харківський обласний військовий комісаріат повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог: Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013, та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014. Зобов'язано Міністерство оборони України вирішити питання призначення та нарахувати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно: Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" у Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014.

На виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 11.08.2017 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного дуду від 07.11.2017 по справі № 642/3542/17, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийняла рішення, оформлене протоколом від 08.12.2017 №126 пункт 19, відповідно до якого вирішено призначити позивачу одноразову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, що становить 206700 гри.

Отже, рішення про призначення позивачу одноразової допомоги було прийнято відповідачем 08.12.2017 р.

Колегія суддів зазначає, що спір полягає в тому, чи має право позивач на отримання одноразової допомоги одноразової грошової допомоги за Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції Закону № 2004-VIII 6 квітня 2017 року № 2004-VIII, у розмірі, що визначена підпунктом б) частини 1 статті 16-2 вказаного Закону - 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей", який набрав чинності 07.05.2017, у ОСОБА_2 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" було внесено ряд змін, зокрема, текст статті 16-2 викладено в такій редакції: "1. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов'язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов'язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону; б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності І групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов'язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року".

У свою чергу, згідно пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Отже, в самому Законі міститься вказівка на дію його норм по колу осіб, а саме розповсюдження на осіб, рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності ще не прийнято, та не пов'язує право на отримання допомоги з часом встановлення інвалідності. У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про необхідність у відповідності до абз. З п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 застосування законодавства, що діяло на момент встановлення інвалідності, а саме Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону від 08.06.2014) та Постанови від 25.12.2013 № 975.

Стосовно позивача, то під час розгляду Ленінським районним судом м. Харкова справи № 642/3542/17 за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату, Міністерства Оборони України про визнання дії та рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, встановлено, що згідно довідки МСЕК від 04.03.2016 року позивачу була встановлена III група інваліда війни з 01.03.2016 року, з причин поранення, травми, контузії та захворювання пов'язаними з виконанням обов'язків військової служби. У березні 2016р. позивач звернувся с заявою про виплату одноразової грошової допомоги в Порядку 975 у зв'язку із встановленням йому інвалідності. П. 5 протоколу № 66 від 23.06.2017 р. з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, Міністерством Оборони України відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.

На виконання вказаної постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 11.08.2017 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 по справі № 642/3542/17, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийняла рішення, оформлене протоколом від 08.12.2017 №126 пункт 19, що є предметом розгляду у даній справі.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відносно позивача, до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" від 6 квітня 2017 року № 2004-VIII не було прийнято жодного рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги.

Водночас, судом першої інстанції, позивачем та його представником не враховано, що стаття 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону України № 2004-VIII від 06.04.2017) розповсюджується на категорії військовослужбовців, які зазначені підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону, а саме: військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Аналіз даної норми свідчить, що вона розповсюджується на всій військовослужбовців крім військовослужбовців строкової служби.

Отже, оскільки ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, то він не має права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, яка передбачена вказаним Законом.

З урахуванням вищенаведеного, доводи позивача про необхідність призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" (в редакції Закону України № 2004-VIII від 06.04.2017) є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову. Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 по справі № 820/1383/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_2
Повний текст постанови складено 26.06.2018.