Справа № 804/1861/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2018 року Справа № 804/1861/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання Музиці Я.І.
за участю:
представника позивача ОСОБА_1
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 адміністративний позов ОСОБА_2 було залишено без руху з установленим строком для усунення недоліків, а саме для надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмовий відзив проти позову, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити та зазначив, що на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 та розміщенні на рахунках в ПАТ «Банк Камбіо» накладено арешт слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва Мартиновим Є.О. відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2016 року. Відповідно до вказаної ухвали було заборонено посадовим особам ПАТ «Банк Камбіо», а також будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатись та використовувати грошові кошти, на які накладено арешт. Отже, як зазначив представник відповідача, у відповідача відсутні законні підстави для відшкодування позивачу коштів, що перебувають під арештом за рішенням суду.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, 11.09.2014 між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «БАНК КАМБІО», в особі начальника Відділення №1 «Криворізької дирекції ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_6 на користь - Отримувача ОСОБА_2 - укладено договір №КР_97/003 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення на користь третьої особи.
04.03.2014 року на офіційному сайті відповідача було розміщено оголошення, в якому повідомлено, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення № 46 від 02.03.2015 про початок ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» Фонд з 06.03.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «БАНК КАМБІО» з 06.03.2015 по 17.04.2015 можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРІНБАНК» (далі - ПАТ «УКРІНБАНК»). Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Не погоджуючись із вказаною відмовою позивач звернулась з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступного.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 року №782 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04.12.2014 року прийнято рішення №140 про запровадження з 05.12.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб па тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо».
Спеціальним законом у сфері виведення неплатоспроможних
Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками. Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Згідно із положеннями статті 2 цього Закону вклад, це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Вкладником с фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або па користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка с власником іменного депозитного сертифіката.
Відповідно до ст. 26 цього Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів ні його вкладом.
Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані па день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого па дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бузи меншою 200 000 гривень.
Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
У взаємозв'язку з наведеним, в контексті заявленого предмету позову, слід зазначити, що порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст. 27 Закону.
Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом па день тримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Статтею 28 Закону передбачено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агентп, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своєму офіційному веб-сайті про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.
Водночас пунктом 6 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі - Положення) передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників: змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.
Так па підставі наданої Уповноваженою особою додаткової інформації Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.09.2016 року №1912 інформацію щодо позивача було внесено до Загального реєстру.
Як зазначив представник відповідача у наданому відзиві, на грошові кошти, які належать позивачу та розміщені на рахунках в ПАТ «Банк Камбіо» накладено арешт слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Киева Мартиновнм Є.О. відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2016 року.
Відповідно до в. 11 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.
Таким чином, у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наразі відсутні законні підстави для відшкодування позивачу коштів, що перебувають під арештом за рішенням суду.
Таким чином, суд вважає, що відмовляючи у виплаті ОСОБА_2 коштів як вкладнику ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідач діях на підставі наданих йому повноважень з дотримань норм чинного законодавства України.
Стосовно позовної вимог щодо зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити дії щодо виплати позивачу гарантованої суми вкладу як вкладнику ПАТ «Банк Камбіо» суд зазначає наступне.
Приписами статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.
Згідно з п. 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» суди повинні мати на увазі, що саме лише посилання в мотивувальній частині на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм, на які посилається сторона при обґрунтуванні своїх вимог, не може вважатися належною юридичною кваліфікацією. У разі необхідності в мотивувальній частині судового рішення може міститися тлумачення правової норми, на підставі якої суд ухвалює рішення або якою керується, а також повинно зазначатися, чому суд не враховує (не застосовує) положення законодавства у разі посилання осіб на такі норми для підтвердження своїх Доводів чи заперечень.
Отже, суд зазначає, що адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти будь-яке рішення. Аналогічна правова позиція підтверджується, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.201 0 року № 11-278/10, якою встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 червня 2018 року.

Суддя ОСОБА_8