Справа № 820/2309/18
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 р. № 820/2309/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

представника позивача - Вишневської Г.В.

представника відповідача - Книги Ю.Ю.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати у повному обсязі Рішення № від 29.01.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, винесене ГУ ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення є протиправними у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що оскаржуване рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судове засідання прибув, підтримав доводи, викладені у позовній заяві та просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання прибув, заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області № від 29.01.2018 року за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до ТОВ "Українська ливарна компанія" застосовано штраф у розмірі 302046,33 грн. за період з 21.10.2015 року до 21.12.2017 року та нараховано пеню у розмірі 136648,93 грн.

Підставою для прийняття вказаного рішення слугували дані інтегрованої картки платника податків за період з 21.10.2015 року до 21.12.2017 року, згідно яких встановлено порушення строків сплати (перерахування) позивачем сум внеску та нараховано штрафну санкцію 302046,33 грн. та пеню, яка склала 136648,93 грн.

За наслідками адміністративного оскарження позивачем вказаного рішення його залишено без змін, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування унормовано Податковим кодексом України, а в частині своєчасності подання звітності, повноти, своєчасності, нарахування та слати - Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування унормована Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Мінфіну України від 20.04.2015р. №449, зареєстрована в Мін'юсті України 21.04.2016р. за №609/28739.

Так, згідно п. 1 ч. 1 вказаної Інструкції платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані ним роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 12 ст. 9 зазначеного Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника, та сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та / або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, є недоїмкою та стягується з урахуванням пені та застосування штрафів.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків від своєчасно не сплачених сум (а. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»)

Згідно п. 6 ч.1 ст. 1 зазначеного вище Закону недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 10 статті 25 вказаного вище Закону передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми несплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до Розділу VI зазначеної вище Інструкції до платників, які не виконали визначені Законом обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов'язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Згідно п. 4 Розділу IV Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Порядок стягнення фінансових санкцій передбачено Розділом VII Інструкції.

Так, зокрема, згідно п. 2 ч. 2 Розділу VII Інструкції передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Для платників, зазначених у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, - календарний рік, для платників, зазначених у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування, - календарний квартал відповідно.

18 вересня 2015 року позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію № в якій ним задекларовано грошові зобов'язання за серпень 2015 року в сумі 129 132,05 грн.

У встановлений строк позивачем задекларовані грошові зобов'язання з єдиного внеску плачені не були.

Погашення, визначених у податковій декларації від 18.09.2015 року № (з терміном сплати 20.09.2015 року) грошових зобов'язань відбулось:

- 24.12.2015 року (платіжні доручення №38 на суму 43109,97 грн., №1502 на суму 17059,95 грн., № 1493 на суму 2537,64 грн., № 940 на суму 152,87 грн.);

- 28.12.2015 року (платіжне доручення № 58 на суму 7696,39 грн.);

- 01.05.2016 року (платіжне доручення № 3 на суму 262,68 грн.);

- 29.01.2016 року (платіжне доручення № 8 на суму 58312,55 грн.).

На вказані суми, з урахуванням кількості днів прострочення, було нараховано штрафні санкції та пеню.

Таким чином, період з 22.09.2015 року по 29.01.2016 року в податковому рішенні № від 18.11.2016 року охоплює строк, протягом якого у позивача існував непогашений борг зі сплати самостійно задекларованих зобов'язань з єдиного внеску відповідно до декларації від 18.10.2015 року № .

Позивачем було самостійно визначено грошовими зобов'язаннями з єдиного внеску в деклараціях: від 16.10.2015 р. №; від 16.11.2015 р. №; від 15.12.2015 р. №; від 18.01.2016 р. №; від 22.02.2016 р. №; від 17.03.2016 р. №; від 19.04.2016 р. №; від 17.05.2016 р. №; від 14.06.2016 р. №; від 19.07.2016 р. №; від 18.08.2016 р. №; від 20.09.2016 р. №; від 20.10.2016 р. №; від 21.11.2016 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 20.01.2017 р. №.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що на час подання таких декларацій у ТОВ «Українська ливарна компанія» також існував податковий борг. За вказаними деклараціями суми самостійно визначених податкових зобов'язань було сплачено в повному обсязі лише 20.02.2017 р. На сплачувані суми з урахуванням днів прострочення нараховано штрафні санкції та пеню. Також позивачем було подано декларацію 19.10.2017 р. за № з єдиного внеску, в якій задекларовано до сплати 134 678,20 грн. Грошові зобов'язання за вказаною декларацією в повному обсязі (з терміном сплати 20.10.2017р.) було сплачено лише 30.10.2017р. На суму недоїмки - 425,06 грн. було нараховано штрафні санкції та пеню. Також позивачем було подано декларацію від 15.12.2017 р. № якою визначено 148 599,46 грн. грошових зобов'язань зі сплати єдиного внеску. Оскілки при сплаті позивач допустив 1 день прострочення до нього також було застосовано штрафні санкції та пеню. Враховуючи зазначене, рішенням від 29.01.2018р. № р. охоплює період 21.10.2015 - 21.12.2017р. протягом якого відбувалось нарахування штрафних санкцій та пені у зв'язку з несвоєчасним погашенням ТОВ «Українська ливарна компанія» зобов'язань в деклараціях за вересень 2015 - січень 2017, вересень 2017 та листопад 2017р.

Стосовно доводів представника позивача про відсутність з боку позивача за оскаржуваний період порушень чинного законодавства щодо сплати єдиного внеску, суд зазначає, що вони не є переконливими, оскільки під час вказаної податкової перевірки позивача перевірялася правильність нарахування та утримання єдиного внеску, а штрафні санкції і пеня, як зазначалося вище, було нараховано на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, які свідчать про порушення строків сплати внеску, що доводами позовної заяви не спростовано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час розгляду даної справи представником позивача не було надано доказів своєчасного погашення боргу з єдиного внеску за оскаржуваний період.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26 червня 2018 року.

Суддя Бідонько А.В.