Справа № П/811/76/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2018 року

Київ

справа №П/811/76/17

касаційне провадження №К/9901/41568/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 (суддя Божко Л.А.) у справі №П/811/76/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Евінг Альянс» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Евінг Альянс» звернулося до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування рішень від 16.09.2016 № та №.

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 28.02.2017 позов задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02.10.2017 повернув апеляційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 відповідачу.

Кропивницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 скасувати та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Зокрема, наголошує на тому, що ним було виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання належного доказу сплати судового збору. Однак, судом апеляційної інстанції безпідставно не прийнято наданий скаржником документ як належний, оскільки платіжне доручення сформоване системою «Клієнт-Казначейство» та оплата судового збору здійснювалася в електронному режимі на підставі договору від 15.12.2015 № 336/49 «Про дистанційне розрахункове обслуговування з використанням програмно-технічного комплексу «Клієнт Казначейства - Казначейство», укладеного між Головним управлінням Державної казначейської служби України та Головним управління ДФС у Кіровоградській області. Крім того, сума коштів фактично надійшла на рахунок суду.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке.

За результатами розгляду справи в порядку письмового провадження Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 28.02.2017 позов задовольнив. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 16.09.2016 № та № .

За змістом абзацу 1 частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент ухвалення постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2017) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції, прийняту у письмовому провадженні, подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У матеріалах справи міститься розписка про отримання 03.03.2017 представником податкового органу копії постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2017.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою був день із датою 13.03.2017.

За результатами оскарження постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 податковим органом вперше подану апеляційну скаргу ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 повернуто скаржнику, у зв'язку з неусуненням недоліків, встановлених ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху (щодо надання документу про сплату судового збору).

При зверненні Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області з апеляційною скаргою вдруге Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24.07.2017 залишив таку скаргу без руху та запропонував у строк до 19.09.2017 усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання документу про сплату судового збору в сумі 15589,91грн.

У межах встановленого ухвалою від 24.07.2017 строку судом апеляційної інстанції від податкового органу отримано супровідний лист від 09.08.2017, в якому зазначено про надсилання оригіналу платіжного доручення від 09.08.2017 №736 в сумі 15589,91грн.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу від 02.10.2017 про повернення апеляційної скарги, у зв'язку з тим, що надіслана відповідачем на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху копія платіжного доручення не містить відтиску печаток та штампів установи, яка прийняла платіж.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про необхідність повернення апеляційної скарги відповідачу, з огляду на таке.

Статтею 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою) однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, процесуальний закон умовою реалізації права на апеляційне оскарження встановлює долучення до апеляційної скарги оригіналу документа про сплату судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальних дій судом апеляційної інстанції) до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення.

Наслідки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху встановлені частиною третьою статті 108 (з урахуванням частини третьої статті 189) Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальних дій судом апеляційної інстанції): позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

У матеріалах справи міститься супровідний лист від 09.08.2017 про надіслання відповідачем на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху оригіналу платіжного доручення від 09.08.2017 №736 (а.с. 130-131).

Утім, вказаний документ є шаблоном платіжного доручення із заповненими відомостями щодо платника, отримувача, суми платежу та його призначення, який не містить жодної інформації, яка дозволяла б ідентифікувати особу (фізичну або юридичну), яка його створила.

Крім того, у супровідному листі відповідачем не зазначалась інформація, яка дозволяла б суду апеляційної інстанції вважати, що зазначене платіжне доручення створене в електронному режимі на підставі договору про дистанційне розрахункове обслуговування.

Натомість, в касаційній скарзі податковий орган у підтвердження доводів про те, що платіжне доручення є оригіналом документу про сплату судового збору, посилається на те, що воно сформоване системою «Клієнт-Казначейство», а оплата судового збору здійснювалася в електронному режимі на підставі договору від 15.12.2015 №336/49 «Про дистанційне розрахункове обслуговування з використанням програмно-технічного комплексу «Клієнт Казначейства - Казначейство».

Утім, у підтвердження таких обставин жодних доказів податковим органом суду надано не було, наприклад: договору (або витягу з договору) від 15.12.2015 №336/49 «Про дистанційне розрахункове обслуговування з використанням програмно-технічного комплексу «Клієнт Казначейства - Казначейство».

Крім того, суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV встановлено основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів (преамбула).

Статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV визначено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV обов'язковий реквізит електронного документа - обов'язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Електронний документ не може бути застосовано як оригінал:

1) свідоцтва про право на спадщину;

2) документа, який відповідно до законодавства може бути створений лише в одному оригінальному примірнику, крім випадків існування централізованого сховища оригіналів електронних документів;

3) в інших випадках, передбачених законом.

У Кодексі адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актах відсутні застереження щодо неприйняття платіжного доручення в електронному вигляді у якості документу про сплату судового збору.

Враховуючи викладене, електронний документ про сплату судового збору є належним доказом фактичної сплати такого збору лише за наявності обов'язкових реквізитів, у тому числі електронного підпису автора або підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Як зазначено вище, наявне в матеріалах справи платіжне доручення, надане скаржником на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, не містить візуальних ознак наявності обов'язкових реквізитів, передбачених статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV - електронного підпису автора або підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», що виключає підстави вважати його оригіналом електронного документа та, відповідно, належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що надісланий скаржником документ про сплату судового збору не є належним доказом виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, у зв'язку з чим суд правильно застосував положення частини третьої статті 108 (з урахуванням частини третьої статті 189) Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальних дій судом апеляційної інстанції), постановивши ухвалу про повернення апеляційної скарги.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області без задоволення, а оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 у справі № П/811/76/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Помічник судді