Справа № 815/91/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/91/18

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Грабового В.О.,

за участю представника апелянта - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року про повернення позовної заяви заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації,-

В С Т А Н О В И Л А :

04 січня 2018 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області звернувся до суду з позовом, в інтересах Одеської міської ради, до департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, в якому просить скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД 55 від 05.02.2013.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року адміністративний позов повернуто позивачу в звязку із пропуском строку звернення до суду та відсутності поважних причин для його поновлення.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що ним пропущено строк звернення з даним позовом з поважних причин. Апелянт зазначає, що перебіг процесуального строку звернення з вказаним позовом починається з дати прийняття рішення Приморським районним судом м.Одеси по цивільній справі № 522/1984/14-ц.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з відсутності поважних підстав для поновлення прокуратурі строку звернення до суду з даним позовом.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області, в інтересах Одеської міської ради, звернувся до суду з позовом про скасування департаментом ДАБІ в Одеській області реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД55, 04 січня 2018 року.

Частинами 1,2 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В редакції КАС України, яка діяла до 15.12.2017 року, ч.2 ст.99 КАС України встановлювались аналогічні строки звернення до суду.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 27 квітня 2018 року залишив адміністративний позов без руху для надання вмотивованого клопотання про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали та обґрунтування поважності підстав пропуску строку позивач зазначив, що вважає, що перебіг строку на звернення з вказаним адміністративним позовом починається з дати прийняття рішення Приморського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 522/1984/14-ц. Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2017 року позов прокуратури міста Одеси, поданий в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ Грань, управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності та інше залишено без задоволення. Після чого, Одеською місцевою прокуратурою №3 26.07.2017 року до Одеського окружного адміністративного суду поданий адміністративний позов про скасування реєстрації декларації № ОД 55. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 року адміністративний позов повернуто позивачеві на підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, через те що даний спір повинен розглядатись місцевим загальним судом, як адміністративним.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 16.05.2018 року послався не те, що Одеська міська рада ще на час розгляду цивільної справи № 522/1984/14-ц дізналася про факт реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД 55 від 05.02.2013 року, а тому, в даному випадку, позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду з моменту, коли повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Враховуючи, що предметом позову є реєстрація декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД 55 від 05.02.2013 року, судова колегія вважає за необхідне визначити дату, з якої позивач дізнався про її існування, та як наслідок, про порушення прав держави, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно рішення Приморського районного суду від 01.03.2017 року по справі № 522/ 1984/14-ц, в лютому 2014 року прокуратура Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернулась з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Грань» від 30 вересня 2013 року, свідоцтва про право власності від 10 червня 2013 року та 11 жовтня 2013 року є незаконними мотивуючи його тим, що наказом Інспекції ДАБК в Одеській області №167 ОД від 20 грудня 2013 року скасовано декларацію про готовність обєкта до експлуатації серії ОД №55. У позові також зазначалось, що Інспекцією ДАБК в Одеській області складені відповідні приписи про усунення порушень від 14 лютого 2014 року, та постанови про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2014 року, згідно з якими встановлена недостовірність даних внесених до декларації про готовність обєкта до експлуатації серії ОД №55.

В ході судового розгляду по справі № 522/1984/14-ц Приморським районним судом встановлено, що наказом Інспекції ДАБК в Одеській області №167 ОД від 20 грудня 2013 року було скасовано декларацію про готовність обєкта до експлуатації серії ОД №55.

В рамках цієї справи також встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року по справі 815/8580/13-а вищевказаний наказ Інспекції ДАБК в Одеській області визнано протиправним та скасовано. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року, що набрала чинності, вищевказана постанова була змінена в мотивувальній частині, а саме в частині посилань на відсутність повноважень Інспекції ДАБК в Одеській області щодо прийняття постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. В іншій частині постанова Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року була залишена без змін.

Про вказані обставини зазначено у рішенні Приморського районного суду від 01 березня 2017 (справа № 522/1984/14-ц).

Вищевикладене, на думку судової колегії, беззаперечно підтверджує той факт, що позивач ще до 01 березня 2017 року був обізнаний про обставини реєстрації декларації у лютому 2013 року, її скасування 20.12.2013р. та відновлення її реєстрації у 2014 році на підставі судового рішення по справі № 815/8580/13.

Доводи апелянта, що перебіг строку починається з дати прийняття рішення по справі № 522/1984/14-ц (01.03.2017), судова колегія вважає такими, що не дає підстав для поновлення строку звернення до суду, оскільки прокурором, при зверненні з позовом 04.01.2018, пропущений, як шестимісячний строк звернення до суду, який встановлений ч.2 ст.99 КАС України (в редакції до 15.12.2017), так і тримісячний строк звернення, встановлений абз.2 ч.2 ст.122 КАС України (в редакції після 15.12.2017).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позов про скасування реєстрації зазначеної декларації поданий ним вперше 26.07.2017, тобто в межах шестимісячного строку, але постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2017, залишеною без змін ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 (справа № 815/3911/17), повернутий позивачу, судова колегія вважає таким, що не спростовують висновків суду, оскільки зупинення перебігу процесуального строку, встановлено ч.10 ст.120 КАС України, можливо лише в разі зупинення провадження у справі.

На підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов'язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов'язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб'єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Судова колегія зазначає, що оскарження у 2018 році реєстрації декларації про готовність обєкта в експлуатацію, яка датована 05.02.2013 року, тобто зі спливом значного періоду часу, порушує принцип правової безпеки, який inter alia передбачає захист довіри особи до надійності свого правового становища.

Відповідно до ч.1,2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи, що позовну заяву подано позивачем після закінчення строку, встановленого КАС України, а із матеріалів справи не вбачається підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо повернення позовної.

Підстав для скасування чи зміни ухвали суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.308, 311, 312, 315,316,321,322,325,329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Постанова складена та підписана колегією суддів 25 червня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко