Справа № 359/2880/18
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/146/2018
Справа № 359/2880/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 червня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати постанову Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 11 квітня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу у розмірі 425 гривень. Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 квітня 2018 року позивач керуючи автомобілем «DACIA LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_1. рухався зі сторони м. Бориспіль по трасі Бориспіль-Переяслав-Хмельницький і був зупинений працівниками патрульної поліції. Працівник поліції повідомив позивачу, що ним не було увімкнене ближнє світло фар в порушення п.9.8 ПДР, та склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Проте, позивач вважає що постанова прийнята з порушеннями норм діючого законодавства та не ґрунтується на обставинах події. У звязку з цим, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість подав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, як і не подав заяв чи клопотань по суті спору чи про відкладення розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Судом встановлено, що 11 квітня 2018 року інспектором Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №884525, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.3).

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У звязку з наведеним, суд вважає, що справу розглянуто належним органом та відповідною повноважною посадовою особою. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 11 квітня 2018 року о 17 год. 40 хв. на а/д Бориспіль-Переяслав-Хмельницький 8 км поза населеним пунктом, водій керував автомобілем марки «DACIA LOGAN», державний номер НОМЕР_1 з вимкненим ближнім світлом та були відсутні денні ходові вогні, чим порушив п. 9.8 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджу-вальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 9.8 Правил дорожнього руху України встановлено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушень-ня, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами, закріпленими ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови, не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та не надано суду доказів, які стали підставою для притягнення позивача до вказаної адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні право-порушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином, судом встановлено що при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач та не надано доказів в спростування доводів позивача.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є : всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Доказів, які б об'єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП винесено 11 квітня 2018 року. Позивач отримав її в той же день, що підтверджується підписом позивача на постанові та ним не заперечується. ОСОБА_2 подав позов до канцелярії суду 17 квітня 2018 року, що підтверджується штемпелем канцелярії суду на позовній заяві. Отже, строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення позивачем не пропущено.

Позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопору-шення задоволенню не підлягають з наступних підстав. Даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, являється спором фізичної особи із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Підстави закриття провадження у справі, встановлені ст. 238 КАС України, вичерпні і розширеному застосуванню не підлягають.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи. Таким чином суд вважає, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення під час розгляду справи за правилами КАС України, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст.ст. 7, ч. 2 ст. 122, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, пунктом 10 частини першої розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії НК № 884525 від 11.04.2018 року винесену інспектором Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з моменту його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Яковлєва Л.В.