Справа № 819/276/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3593/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Осташ А.В.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Тернопіль о 10 год 19 хв 26 березня 2018 року, повне судове рішення складено 02 квітня 2018 року, у справі №819/276/18 за позовом ОСОБА_3 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

14.02.2018 ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - Управління), просив визнати протиправною відмову Управління щодо не включення до розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідки Апеляційного суду Тернопільської області №8698/17 від 08.12.2017 та зобов'язати Управління розглянути заяву позивача і включити до розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів» 1/12 частини суми матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Тернопільської області №8698/17 від 08.12.2017 і здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням цієї суми, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум з 1 січня 2017 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року позов задоволено частково: зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області включити до розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів» 1/12 частини суми матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Тернопільської області №13 від 23.03.2018 та здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_3 щомісячного грошового утримання з врахуванням цієї суми, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, з 8 грудня 2017 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, її виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, та відповідно входить до структури заробітної плати; з допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Незалежно від того, що вона не є складовою суддівської винагороди, допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. При цьому суд першої інстанції погодився з позицією відповідача про те, що довідка не відповідає встановленій формі довідки для призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці, яка надається відповідно до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною відмови Тернопільського об'єднаного управління ПФУ Тернопільської області щодо не включення до розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Тернопільської області №8698/17 від 08.12.2017. Проте, в ході судового розгляду справи була долучена довідка №13 від 23.03.2018 про те, що позивач дійсно працював в Апеляційному судді Тернопільської області на посаді заступника голови суду по 28.12.2016 і отримував матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 15950,00 грн., а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що грошова допомога на оздоровлення включена в оподатковуваний дохід судді, входить до фонду оплати його праці, тобто є складовою винагороди судді.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованість позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення. Скаржник вказує, що провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із врахуванням довідки Апеляційного суду Тернопільської області немає можливості.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи в судове засіданні не з'явилися, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до ч.2 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку ст.230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає частково.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 29.12.2016 перебуває на обліку в Тернопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області як суддя Апеляційного суду Тернопільської області у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

08.12.2017 ОСОБА_3 звернувся із заявою в Управління, просив здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 01.01.2017 в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді з включенням 1/12 частини суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з суми 32560 гривень без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум. До заяви додані копії довідок Апеляційного суду Тернопільської області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 08.12.2017 та про розмір допомоги на оздоровлення №8698/17 від 08.12.2017 (а.с.15-18).

Листом Управління від 22.12.2017 №474/Д-11 ОСОБА_3 повідомлено, що довідка №8678/17 від 08.12.2017 не відповідає встановленій формі довідки, яка надається відповідно до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, а тому провести перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці із врахуванням долучених до звернення копій довідок можливості немає (а.с.19).

Не погоджуючись з відмовою Управління, вважаючи таку протиправною, ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду.

В силу приписів ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, який набрав чинності з 30 вересня 2016 року, в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, (далі - Закон №1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч.5 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок №3-1) пунктом 1 розділу ІІІ «Документи, необхідні для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання» закріплено перелік документів, які додаються до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці, серед яких довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Форма такої довідки затверджена Додатком 2 зазначеного Порядку.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що до заяви про перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання від 08.12.2017 позивач подав довідку Апеляційного суду Тернопільської області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 08.12.2017 та про розмір допомоги на оздоровлення №8698/17 від 08.12.2017.

Як вбачається з довідки про розмір допомоги на оздоровлення №8698/17 від 08.12.2017, така за формою не відповідає встановленій формі довідки, яка додається до заяви відповідно до Порядку №3-1, так як містить відомості щодо матеріальної допомоги на оздоровлення, яку отримували судді в Апеляційному суді Тернопільської області у 2017 році, однак відсутні дані щодо отримання матеріальної допомоги на оздоровлення позивачем, який у 2017 році вже не працював.

Саме не відповідність довідки №8698/17 від 08.12.2017 встановленій формі стала підставою для відмови Управління в проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, що відображено в листі Управління від 22.12.2017 №474/Д-11.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною відмови Тернопільського об'єднаного управління ПФУ Тернопільської області щодо не включення до розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Тернопільської області №8698/17 від 08.12.2017, що не заперечується та не оскаржується позивачем.

Однак, задовольняючи позов частково, суд зобов'язав Управління включити до розрахунку довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів» 1/12 частини суми матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Тернопільської області №13 від 23.03.2018 та здійснити перерахунок і таку виплату з 8 грудня 2017 року.

Надаючи правову оцінку судовому рішенні суд апеляційної інстанції зазначає, що довідка №13 від 23.03.2018, в якій зазначено, що позивач дійсно працював в Апеляційному судді Тернопільської області на посаді заступника голови суду по 28.12.2016 і отримував матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 15 950,00 грн., була подана до суду під час судового розгляду справи та не була предметом розгляду в Управлінні щодо вирішення питання про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішення про перерахунок чи відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, з врахуванням даних, зазначених у довідці №13 від 23.03.2018, Управлінням не приймалось.

За приписами чинного законодавства, вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права. При цьому, рішення суду не може містити приписів, щодо прогнозів порушень з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

З огляду на вказане, враховуючи, що судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право, суд апеляційної інстанції вважає помилковим та таким що є передчасним висновок суду першої інстанції щодо зобов'язання Управління включити до розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів» 1/12 частини суми матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Тернопільської області №13 від 23.03.2018 та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 щомісячного грошового утримання з врахуванням цієї суми.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції вирішуючи даний публічно-правовий спір порушив норми матеріального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволення позову.

Щодо судових витрат, то у відповідності до положень ст.139 КАС України такі не належить стягувати з сторін спору.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 317, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року у справі №819/276/18 скасувати в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовити.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 26.06.2018