Справа № 520/3775/18
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3775/18
Провадження № 2-а/520/330/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Шевчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2

до Сержанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2018року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Сержанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №300477, винесену 19 лютого 2018року відносно нього ОСОБА_2, за ч.2 ст. 122 КУпАП, сержантом поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3, а провадження про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю події правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 19 лютого 2018року в нічний час він рухався на автомобілі ОСОБА_4 ЕС7, який належить йому на праві приватної власності, державний номер НОМЕР_1, по вулиці Черняховського з боку 5-ї станції Великого Фонтану, і доїхавши до перехрестя він здійснив правий поворот на вулицю Тінисту на зелений сигнал світлофора.

При цьому, як вказує позивач, на перехресті вулиць Черняховскього та Тінистої був відсутній автомобіль патрульної поліції з проблисковими маячками, іпроїхавши по вулиці Тінистій метрів 300, він зупинив автомобіль для висадки його знайомого (пасажира).

В цей момент, як зазначає позивач, до нього підійшов працівник поліції, який звинуватив його в тому, що він порушив правила дорожнього руху, а саме, що 19.02.2018 о 22:50 він здійснив поворот праворуч на заборонений червоний сигнал світлофора, не зупинившись перед табличкою 5.62 «СТОП», чим порушив п.8.7.3.е.ПДР - Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючі рух.

Позивач вказує, що він повідомив працівників поліції про те, що правил дорожнього руху він не порушував, однак, незважаючи на це, відповідач - ОСОБА_5 склав постанову про накладання на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП, яку він відмовився підписати.

Таким чином, позивач вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно та за відсутності доказів вчинення правопорушення, в якому його звинувачують працівники поліції.

На думку позивача, наданий відповідачем відеозапис в якості доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, є неналежним доказом, оскільки цей відеозапис зроблений без участі його автомобіля, на цьому записі його автомобіль відсутній.

Крім того, позивач зазначає, що під час складання оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, йому не були розяснені вимоги ст. 63 Конституції України, яка передбачає, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо, та не були розяснені положення ст.ст.287-289 КУпАП щодо порядку та строків оскарження постанови.

З урахуванням викладеного, з посиланням на ст.ст. 19, 55, 63 Конституції України, ст.ст. 278, 279 КУпАП, ст.ст. 159-161, п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою суддіКиївського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 02.04.2018року адміністративний позов ОСОБА_2 до Сержанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_2 про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: надати копію позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи. Роз'яснено позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 05.04.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Сержанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи.

У підготовчому засіданні 22.05.2018року судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

У підготовчому засіданні 22.05.2018року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2018року було виправлено описку, допущену в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2018року, занесеної до протоколу судового засідання від 22.05.2018року по справі №520/3775/18 за позовом ОСОБА_2 до Сержанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а саме: замінено найменування третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача з Управління патрульної поліції м. Одеси на вірне найменування третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

У судовому засіданні 26.06.2018року позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач - Сержант поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про час та місце підготовчого засідання та судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у підготовче та судові засідання не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив у встановлений судом строк не надав.

У судовому засіданні 26.06.2018року представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Так, в обґрунтування наданих письмових пояснень представник третьої особи посилається на те, що згідно постанови серії ЕАА №300477, 19.02.2018 р., приблизно 22 год. 50 хв. у м. Одесі під час патрулювання поліцейськими було помічено, як ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись по вул. Черняховського здійснив поворот праворуч на забороняючий червоний сигнал світлофора, не зупинившись перед табличкою 5.62, чим порушив п.п.8.7.3.е ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, після чого позивач був зупинений працівниками поліції для зясування причин такого діяння та вирішення питання стосовно притягнення чи не притягнення його до відповідальності.

Представник третьої особи зазначає, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та вчинене гр. ОСОБА_2, інспектором Козіним Є.В. було винесено постанову.

Представник третьої особи вказує, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом з відео реєстратора, закріпленого в службовому автомобілі поліції і здійсненому на підставі ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», з якого вбачається, що червоний сигнал світлофора забороняє рух по вул. Черняховського, в цей час дозволений рух з вул. Тінистої, а також пішоходам, що перетинають вул. Черняховського, однак, не зважаючи на дорожню обстановку автомобіль НОМЕР_2, який рухається по вул. Черняховського на перехресті з вул. Тінистою, не зупиняючись перед табличкою 5.62 та стоп-лінією здійснює правий поворот на забороняючий червоний сигнал світлофору.

В свою чергу, як зазначає представник третьої особи, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджується дотримання ним порядку розгляду справи, встановлений КУпАП, а також спростовуються твердження позивача про те, що його не було ознайомлено зі змістом ст. 63 Конституції України, правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а також порядком та строками оскарження.

Таким чином, на думку представника третьої особи, інспектор 1-ої роти 3-го батальйону УПП в Одеській області ДГІП ОСОБА_3, зясувавши всі обставини справи (наявність правопорушення, вину особи тощо) та оцінивши наявні докази адміністративного правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень водієм, застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у звязку з чим, постанова серії ЕАА№3000477 від 19.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення законна та обґрунтована.

Крім того, в обґрунтування наданих письмових пояснень представник третьої особи посилається на ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.9, 2.3, 8.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001року, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 251, 252, ч.ч. 2, 5 ст. 258 КУпАП, та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015року.

13.06.2018року від ОСОБА_2 до канцелярії суду надійшли письмові пояснення на пояснення третьої особи, в яких позивач зазначає, що працівник поліції сержант ОСОБА_5 не мав права в силу своїх службових повноважень накладати на нього адміністративне стягнення в вигляді штрафу, не зважаючи на його не згоду у звинуваченні його в порушенні правил дорожнього руху, працівник поліції не склав протокол про порушення правил дорожнього руху, поворот ним з перехрестя на вулицю Теністу на зелений сигнал світлофору, який він вчинив на автомобілі, не фіксувався відеокамерами, які працюють в автоматичному режимі, оскільки на цьому ж перехресті такі відеокамери відсутні, а відеозапис наданий третьою особою до суду не міг бути зроблений відеокамерою, яка працює в автоматичному режимі.

Таким чином, позивач вказує, що з наданого відеоматеріалу неможливо зробити висновок де, ким він був зроблений, тому це є неналежний доказ, який не може бути прийнятий судом до уваги.

Крім того, позивач зазначає, що у наданій копії відеозапису відсутня інформація про те, що саме його автомобіль з державними номерами ВН 5756 ВА вчиняє правий поворот на червоне світло світлофору.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 19.02.2018року Сержантом поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №300477, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок.

У вказаній постанові серії ЕАА №300477 від 19.02.2018року, сержантом поліції було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 19.02.2018року о 22 годині 50 хвилини, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Geely Emgrand» номерний знак НОМЕР_3, по вулиці Черняховського, 13, в місті Одесі, здійснив поворот праворуч на забороняючий червоний сигнал світлофора не зупинившись перед табличкою 5.62 «Стоп», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з оспорюваної постанови19.02.2018року о 22 годині 50 хвилини, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Geely Emgrand» номерний знак НОМЕР_3, по вулиці Черняховського, 13, в місті Одесі, здійснив поворот праворуч на забороняючий червоний сигнал світлофора не зупинившись перед табличкою 5.62 «Стоп», чим порушив п.8.7.3 «е» Правила дорожнього руху України.

Вказана обставина зафіксована сержантом поліції за допомогою відео реєстратора, закріпленого в службовому автомобілі поліції, здійсненому на підставі ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, показання відеозапису з відео реєстратора, закріпленого в службовому автомобілі поліції, є належним та допустимим доказом в розумінні КУпАП; такі показання доводять наявність адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 8.7.3 Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно п 8.10. Правил дорожнього руху, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "ОСОБА_1 зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події, з яких чітко вбачається, що автомобіль здійснив поворот праворуч саме на червоний сигнал світлофора.

Крім того, з вказаних відеозаписів вбачається, що в момент під'їзду позивача до перехрестя, вже був ввімкнений червоний сигнал світлофору.

Незважаючи на ту обставину, що у зв'язку з темною порою доби на відео не видно чітко марки автомобіля та номерний знак, проте враховуючи те, що патрульний автомобіль беззупинно рухався за правопорушником та в подальшому автомобіль під керуванням ОСОБА_2 було зупинено, у суду відсутні сумніви щодо того, що саме ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_4, по вулиці Черняховського, 13, в місті Одесі, здійснив поворот праворуч на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Крім цього, судом критично сприймаються доводи позивача стосовно того, що сержант поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи.

Так, у відповідності до положення ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як роз'яснив Конституційний Суд України в рішенні №5-рп/2015 від 26 травня 2015року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення , положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 та п.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена частинами першою, другою і третьою статті 122, КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №300477 від 19.02.2018року відносно ОСОБА_2 саме на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідає нормам чинного законодавства та є правомірними.

Твердження позивача, що під час складання оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, йому не були розяснені вимоги ст. 63 Конституції України, яка передбачає, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо, та не були розяснені положення ст.ст.287-289 КУпАП щодо порядку та строків оскарження постанови, також спростовується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, зафіксованим сержантом поліції за допомогою технічного приладу, закріпленого на форменому одязі, тобто відео з нагрудної камери відповідача.

При цьому, з відеофайлу вбачається, що сержантом поліції позивачу були роз'яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, при розгляді справи були встановлені всі обставини, передбачені ст.280 КУпАП, тобто відповідачем не було порушено процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, як про це зазначає позивач.

Також не приймаються судом до уваги посилання позивача на те, що працівник поліції не склав протокол про порушення правил дорожнього руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Ст. 222 КпАП України визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, за частинами першою, другою і третьою статті 122.

Ч. 4 ст. 258 КпАП України передбачає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КпАП України, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, у даному випадку, протокол не складається.

Також, суд зазначає, що з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №300477 від 19.02.2018року, яка надана позивачем та наявна у матеріалах справи (а.с. 4), вбачається серія та номер технічного засобу, яким здійснено відеозапис, а саме: ВК 01088.

Різниця в часі між відеозаписами пояснюється тим, що три відеозаписи були зроблені з камери, встановленої на автомобілі патрульної поліції, а ще три відеозаписи з нагрудної камери відповідача, на яких було встановлено різний час.

Достовірність відеозаписів, а також те, що на них зафіксований саме автомобіль позивача у суду не викликає сумнівів.

Крім цього, будь-які належні та допустимі докази, які б спростували достовірність відеозапису з відео реєстратора, закріпленого в службовому автомобілі поліції, та відео з нагрудної камери поліцейського, та з яких би вбачалось, що позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_4, по вулиці Черняховського, 13, в місті Одесі, не здійснював поворот праворуч на червоний сигнал світлофора, відсутні.

Вищевикладене свідчить про правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425грн. відповідно до винесеної постанови серії ЕАА №300477 від 19.02.2018року, а тому адміністративний позов ОСОБА_2 до Сержанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 160 - 163, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Сержанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Петренко В. С.