Справа № 755/16379/17
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарях Седик Д.А., Неділько Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, поданого в особі представника ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції провизнання дій протиправними, скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову від 19.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі. Визнати незаконним Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18.07.2017 року. Стягнути з Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції 720,00 грн. за евакуацію транспортного засобу.

Обгрунтовуючи вимоги тим, що 19 липня 2017 року постановою інспектора патрульної поліції Ханачевської А.І. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: за здійснення стоянки транспортного засобу Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 у другій смузі 18 липня 2017 року о 22 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б.

Крім того, автомобіль Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 незаконно було тимчасово затримано патрульним поліцейським та евакуйовано до штрафного майданчика. Вартість такої евакуації, що була сплачена позивачем становить 720,00 грн.

Позивач вважає, що дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, є безпідставною та підлягає скасуванню, оскільки інспектором поліції не було надано доказів вчинення позивачем правопорушення, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу було складено поверхнево, з грубим порушенням вимог законодавства, без участі понятих та свідків.

З огляду на означене позивач просить про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1, поданий в особі представника ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови та стягнення завданих збитків, - в частині стягнення збитків.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги і просили суд адміністративний позов задовольнити виходячи із доводів, якими обґрунтовується позовна заява.

Крім того, просили поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки ОСОБА_1 лише в серпні 2017 року отримала відповідь Управління патрульної поліції у м. Києві за результатами розгляду її скарги на дії працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Після чого тривалий час було витрачено позивачем на пошуки адвоката для отримання кваліфікованої правової допомоги при зверненні із позовом до суду.

Додатково ОСОБА_1 пояснила, що вона не порушувала правил дорожнього руху, оскільки зупинила автомобіль у дозволеному місці, біля свого будинку де були припарковані інші транспортні засоби. В подальшому, автомобіль Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 намагались викрасти невстановлені особи, про що свідчить зламаний замок дверей транспортного засобу, розібрана коробка передач, розкидані речі в салоні. При спробі угону транспортного засобу, невстановлені досудовим слідством особи не змогли завести автомобіль для подальшого незаконного заволодіння, та відштовхали його на другу смугу руху, де він і був виявлений працівниками патрульної поліції.

Однак при складанні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу інспектором патрульної поліції не були враховані вказані пошкодження автомобіля, не повідомлено власника про його евакуацію, хоча номер телефону ОСОБА_1 був зазначений у картці страхування транспортного засобу під лобовим склом автомобіля.

Позивач вважає, постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП винесена упереджено, без з'ясування фактичних обставин справи, що призвело до незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке вона не вчиняла.

Представник відповідача Корецька Т.О. у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Додатково пояснила, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими, оскільки постанова про адміністративне правопорушення серії ПС2 №489305 від 19 липня 2017 року винесена правомірно та відповідно до діючого законодавства.

18 липня 2017 року о 22 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б. власник транспортного засобу Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1, дійсно здійснила стоянку у другій смузі руху, що створило перешкоди дорожньому руху та загрозу безпеці руху.

Відповідно до Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках та на підставі положень ст. 265-2 КУпАП здійснено доставлення означеного транспортного засобу на спеціальний майданчик за допомогою евакуатора.

Таким чином, розглядаючи справу про вчинення адміністративного правопорушення, інспектор УПП в м. Києві Ханачевська А.І. діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, допитавши в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19 липня 2017 року серії ПС2 №489305, ОСОБА_1 18 липня 2017 року о 22 год. 40 хв., за адресою: м. Київ вул. вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б здійснила зупинку, стоянку транспортного засобу Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 у другій смузі руху, чим порушила вимоги п. 15.10 Правил дорожнього руху України, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду справи застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с. 5).

Вказану постанову ОСОБА_1 отримала 19 липня 2017 року та в подальшому звернулась до Управління патрульної поліції в м. Києві із скаргою на постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №489305 (а.с. 48).

Листом Управління патрульної поліції в м. Києві від 02 серпня 2018 року повідомлено ОСОБА_1 про прийняте рішення заступником начальника Управління Євдокимовим Д.А. про залишення постанови про адміністративне правопорушення від 19 липня 2017 року без змін, а скарги без задоволення (а.с. 7-8).

15 серпня 2017 року на повторне звернення ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві з вимогою про скасування означеної постанови направлено листа про залишення без розгляду її скарги на підставі ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 49, 50).

Як убачається із ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року позивач зверталась до суду, у строки передбачені ст. 289 КУпАП для оскарження вказаної постанови. Разом з тим, поданий нею позов було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків (а.с. 54).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с. 54).

Повторно із адміністративний позовом, який є предметом даного розгляду, ОСОБА_1 звернулась 27 жовтня 2017 року.

А відтак, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку, передбаченого ст. 289 КУпАП, для звернення до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За даними Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18 липня 2017 року, складеного інспектором УПП у м. Києві ОСОБА_7, автомобіль Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 був доставлений для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-Б. При огляді зовнішнього вигляду транспортного засобу виявлено пошкодження ЛФП, вм'ятити по всьому кузову, тріщина на лобовому склі, потерті ковпаки (а.с. 6).

Як убачається із розписки про отримання тимчасово затриманого транспортного засобу від 19 липня 2017 року ОСОБА_1 виявлено поломані замки дверей автомобіля Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1, пошкоджену автоматичну коробку передач, підйомники скла дверей, викрадено шкіряну папку з документами та 3000,00 доларів США (а.с. 47).

По даному факту за заявою ОСОБА_1 від 19 липня 2017 року, Дніпровським управління поліції ГУНП в м. Києві внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010199 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 9).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що здійснила стоянку належного їй на праві власності транспортного засобу Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 та припаркувала його 18 липня 2017 року у відведеному для цього місці біля будинку свого місця проживання: АДРЕСА_1. Однак наступного ранку виявила відсутність автомобіля Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1. Звернувшись до правоохоронних органів із відповідною заявою, вона з'ясувала, що автомобіль було евакуйовано 18.07.2017 року на штрафний майданчик у зв'язку із порушенням правил дорожнього руху, а саме: стоянка автомобіля у забороненому місці.

По приїзду на штрафний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-Б, позивач виявила пошкодження замка дверей водія та коробки передач автомобіля та відсутність деяких особистих речей, що в ньому знаходились.

Позивач прийшла до висновку про спробу незаконного заволодіння належним їй на праві власності транспортним засобом під час якої автомобіль було переміщено на другу смугу руху дороги.

Дані обставини в судовому засіданні підтверджені також допитаним в якості свідка ОСОБА_6, фотоматеріалами транспортного засобу, розпискою про отримання тимчасово затриманого транспортного засобу, заявами та скаргами позивача із якими вона зверталась до Управління патрульної поліції у м. Києві.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що він здійснював евакуацію транспортного засобу Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1, який 18.07.2017 року перешкоджав дорожньому руху, оскільки перебував у другій смузі.

Надаючи оцінку кожному доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що пояснення позивача є логічними, послідовними і взаємоузгоджуються із дослідженими судом письмовими доказами.

За положеннями ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не грунтуватися на припущеннях.

Не зважаючи на те, що у даній категорії справ обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, останній не довів перед судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 3.ст. 122 КУпАП .

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідачем не надано суду доказів, а також відсутні у оспорюваній постанові будь-які посилання на докази, на яких ґрунтується висновок інспектора ВАП Управління патрульної поліції у м. Києві Ханачевської А.І. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП, зокрема не зазначено свідків правопорушення, не долучені показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Суд не ставить під сумнів обставину встановлену інспектором ВАП УПП у м. Києві лейтенантом поліції Хайчевською А.І. щодо перебування автомобіля Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1, у другій смузі руху 18.07.2017 року о 22.40 годин за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-б. Дана обставина також була підтверджена допитаним у судовому засіданні свідком ОСОБА_7, який здійснював 18.07.2017 року евакуацію транспортного засобу Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1.

Проте, інспектором не була надана оцінка твердженням ОСОБА_1, щодо обставин, за яких транспортний засіб Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1, 18.07.2017 року опинився у другій смузі руху.

У сукупності із дослідженими судом доказами, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено те, що ОСОБА_1 18.07.2017 року вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Тобто, що саме в результаті її дій транспортний засіб опинився у другій смузі руху, при наявності зламаного замка водійських дверей та виламаної коробки передач.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

За положеннями ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, відповідачем не доведено правомірності прийнятої ним постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

А відтак, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, пояснення позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доводів на спростування обставин на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог відповідачем не надано, хоча обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення покладається саме на суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, суд вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №489305 від 19 липня 2017 року та закрити провадження за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18 липня 2017 року, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки встановивши, що транспортний засіб перешкоджав дорожньому руху перебуваючи у другій смузі дорожнього руху, що підтвердив допитаний в якості свідка ОСОБА_7, у інспектора були правові підстави для тимчасового затримання транспортного засобу.

Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18 липня 2017 року був складений відповідно до Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року №1102 та на підставі положень ст. 265-2 КУпАП.

А відтак, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 72-77, 241-243, 246, 250, 294-295 КАС України, ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1, поданий в особі представника ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС №489305 від 19.07.2017 року Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. та закрити провадження у справі.

В іншій частині - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги постанова суду набирає законної сили після розгляду справи Київським апеляційним адміністративним судом.

Суддя О.О. Астахова