Справа № 426/20245/17
Суддя: Попова О. М.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

22 червня 2018 року Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Попової О.М.,

за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації - Коваленко В.Є., Казарян О.В.,

представника співвідповідача Комісії з розгляду питань щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, склад якої затверджений розпорядженням голови Сватівської райдержадміністрації від 08.07.2016 № 319 - Гирі І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сватівської державної районної адміністрації, Комісії з розгляду питань щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, склад якої затверджений розпорядженням голови Сватівської райдержадміністрації від 08.07.2016 № 319 про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом який в процесі розгляду уточнила та просить визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, склад якої затверджений розпорядженням голови Сватівської райдержадміністрації від 08.07.2016 № 319 про відмову їй як особі, яка перемістилася з окупованої території, з зони проведення АТО в призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (протокол 46 від 07.06.2017 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам) та виплатити адресну допомогу з 25.05.2017 до дати набрання чинності Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України відповідно п. 2 постанови КМУ 505 від 01.01.2014 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», просить визнати рішення, дії, бездіяльність, пов'язані з необґрунтованою постійною затримкою виплат соціальної допомоги на проживання більше місяця, протиправними, що призвели до втрат майнового і немайнового характеру внаслідок моральних, фізичних страждань та відшкодування зі Сватівської державної адміністрації на користь ОСОБА_1 матеріальний та моральний збиток в розмірі 15000 гривень, з Управління соціального захисту населення при Сватівській державній адміністрації на користь ОСОБА_1 матеріальний та моральний збиток в розмірі 15000 гривень. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, де проживала до літа 2014 року. Після початку бойових дій, та у зв'язку із тим, що м. Первомайськ перейшло до територій, тимчасово непідконтрольних українській владі, вимушена була переміститись та з літа 2014 року по цей час проживає у м. Сватове, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до Постанови КМУ №505 від 01.10.2014р. «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», останній було призначено таку допомогу та виплачено з 03.11.2014 по 30.09.2016 року. З 01.10.2016 року протиправним рішенням Сватівського УСЗН їй було призупинено виплату соціальної допомоги з посиланням на "файли Мінфіна", в яких було зазначено про наявність у неї депозитного рахунку більше 10-ти прожиткових мінімумів та нерухомості в м. Сватове Луганськом області, та п.6 постанови КМУ 505 від 01.10.2014 року. Вона звернулася з позовом до суду про визнання рішення протиправним. 13.07.2017 року рішенням Сватівського районного суду Луганської області позов було задоволено. 21.08.2017 їй була виплачена адресна допомога за період з 01.10.2016 по 20.05.2017 року на загальну суму 6728,86 гривен. 25.05.2017 року вона звернулася до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, як особі, яка перемістилася із зони бойових дій та зони проведення антитерористичної операції на покриття витрат на проживання та оплату комунальних послуг. 26.06.2017 їй надано копія витягу з протоколу 46 від 07.06.2017 засідання комісіі з розгляду питань щодо призначення адресної допомоги при Сватівській державній районній адміністрації. Зазначеним протокольним рішенням комісії їй відмовлено в призначені адресної допомоги через наявність у власності житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Зазначається, що інформацію про нерухомість відповідач отримав від Міністерства фінансів за результатами проведення верифікації виплат грошової допомоги та нформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Але відповідач не вказує дату інформаційної довідки з Держреєстру речових прав на нерухомість. В матеріалах її особистої справи ВПО є витяг з Держреєстру від 08.06.2017, тобто вже після проведення засідання комісії, яке відбулося 07.06.2017. Міністерство фінансів проводило перевірку з 01.10.2014 по 01.03.2016 року, а вона звернулася із заявою 25.05.2017. Виникло питання про законність доступу Сватівського УСЗН до її персональних даних про речові права на нерухоме майно. На її інформаційний запит про право такого доступу Сватівське УСЗН відповідь не дало. Розпорядженням голови Сватівської райдержадміністраціі від 08.07.2016 номер 319 був затверджений склад комісії з розгляду питань щодо призначення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам (ВПО), яка в своїй роботі керується Порядком призначення грошової допомоги ВПО, затвердженого постановою КМУ 365 від 08.06.2016 року. Але цей Порядок був порушений як Сватівським УСЗН, так і комісією при Сватівській райдержадміністрації. Сватівським УСЗН в порушення п.10 вищевказаного Порядку подання про призначення їй соціальної допомоги не готувалось, а комісія відповідно не розглядала його. В порушенні п.7 Порядку протягом 15 робочих днів з дня отримання заяви ( 25.05.2017) не проведена перевірка зазначеної в заяві Інформації про її фактичне місце проживання, відсутній акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягала, посилаючись на обставини викладені в уточненому позові.

Представники відповідача Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації - Коваленко В.Є., Казарян О.В., та представник співвідповідача Комісії з розгляду питань щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, склад якої затверджений розпорядженням голови Сватівської райдержадміністрації від 08.07.2016 № 319 ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, узадоволенні просили відмовити.

Суд, беручи до уваги пояснення позивача, представників відповідачів, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги адміністративного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, де проживала до літа 2014 року. Після початку бойових дій, та у зв'язку із тим, що м. Первомайськ перейшло до територій, тимчасово непідконтрольних українській владі, вимушена була переміститись та з літа 2014 року по цей час проживає у м. Сватове, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено довідкою від 03.11.2014 року (а.с. 10).

Відповідно до Постанови КМУ №505 від 01.10.2014р. «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», останній було призначено таку допомогу.

Згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

При цьому в ст. 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України особа, чиї права та охоронювані законом інтереси було порушено, має право на звернення до суду.

Приписами статті 55 Конституції України встановлено, що особа, чиї права та охоронювані законом інтереси було порушено, має право на звернення до суду.

Окрім цього, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає на території України, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься у офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України (у редакції, що діє з 15.12.2017 р.) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України (у редакції, що діє з 1.5.12.2017 р.) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 13.07.2017 р. у адміністративній справі № 426/7693/17 за аналогічним позовом ОСОБА_1 до відповідача, яке було залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.09.2017 р. встановлені наступні обставини: «на 25.09.2016 р. підстав, передбачених п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014р. №505 (в редакції що діяла на момент звернення з позовом) не існувало. Однак, відповідачем не надано жодного належного та допустимого письмового доказу на підтвердження наявності у позивача депозитного рахунку та житлового приміщення. Крім того, посилання представника відповідача в своїх запереченнях на лист Міністерства соціальної політики України від 01.12.2016 року № 2585/5/75-16 про те, що у випадках, коли внутрішньо переміщені особи, які переміщуються в межах Донецької та Луганської областей, на момент звернення за призначенням грошової допомоги мають у власності житлові приміщення, розташовані на території, де проводилася антитерористична операція, але на цій території органи державної влади вже здійснюють свої повноваження, грошова допомога не призначається, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки згідно загальної теорії права розпорядження КМУ має вищу юридичну силу над листами Мінсоцполітики». В ході судового розгляду відповідач посилався на ті ж самі підстави відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, які вже були визнані необгрунтованими вищевказаними судовими рішеннями, які є чинними, отже мають преюдиційне значення для цієї справи. Так, за твердженням відповідача, в особовій справі Позивача знаходиться 2 інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 від 07.04.2017 та 08.06.2017. Вказані докази вже були предметом розгляду у вищезазначених попередніх судових справах. Таким чином, з огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню - в частині визнання противоправним та скасування рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що міститься у протоколі № 46 від 07.06.2017 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають на підставі наступного. Згідно ст.77 ч.2 КАС України на відповідача покладається тільки обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності. Обов'язок доказування усіх інших обставин згідно ст.77 ч.1 КАС України покладається на сторону, яка обґрунтовує ними свої вимоги. Позивачка не надала належних доказів на підтвердження: самого факту затримки виплат на 17 місяців, погіршення стану свого здоров'я, причинно-наслідкового зв'язку між цими подіями, не обґрунтувала розмір відшкодування моральної шкоди, не розмежувала матеріальну та моральну шкоду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 19,24,55Конституції України та ст. ст. 72-77, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Ухвалив:

Уточнені позовні вимоги від 05 червня 2018 року ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, склад якої затверджений розпорядженням голови Сватівської райдержадміністрації від 08.07.2016 № 319 про відмову ОСОБА_1 як особі, яка перемістилася з окупованої території, з зони проведення АТО в призначенні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (протокол 46 від 07.06.2017 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам) та виплатити адресну допомогу з 25.05.2017 до дати набрання чинності Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України відповідно п. 2 постанови КМУ 505 від 01.01.2014 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

В задоволенні позовних вимог про визнання рішення, дії, бездіяльності, пов'язаних з необґрунтованою постійною затримкою виплат соціальної допомоги на проживання більше місяця, протиправними, що призвели до втрат майнового і немайнового характеру внаслідок моральних, фізичних страждань та відшкодування зі Сватівської державної адміністрації на користь ОСОБА_1 матеріальний та моральний збиток в розмірі 15000 гривень, з Управління соціального захисту населення при Сватівській державній адміністрації на користь ОСОБА_1 матеріальний та моральний збиток в розмірі 15000 гривень - відмовити. На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 27 червня 2018 року.

Суддя О.М. Попова