Справа № 818/1682/18
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 р. Справа № 818/1682/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1682/18 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною відмови, та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області) про визнання протиправною відмови, викладеної у листі № Ц-2657-2147/21-18 від 04.04.2018, у наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1,0 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Могрицької сільської ради, Сумського району, Сумської області, та зобов'язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ним було подано заяву на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідно до листа-відповіді відповідач повідомив про неможливість її задоволення у зв'язку з тим, що «земельна ділянка, яка планується до відведення розташована в масиві розпайованих земель, форма власності приватна». Позивач вважає, що відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є протиправною та такою, що не передбачена нормами Земельного кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві (а.с.43-45) та зазначила, що згідно доданого до заяви картографічного матеріалу бажане місце розташування земельної ділянки, яка планується до відведення, знаходиться в масиві розпайованих земель відповідно до наявної у Міськрайонному управлінні інформації.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 05.03.2018 подав заяву до ГУ Держгеокадастру у Сумській області вхідний №Ц-2657/0/94-18 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 1,00 гектар, для ведення особистого селянського господарства на території Могрицької сільської ради, Сумського району, Сумської області (а.с.9-10).

Листом №Ц-2657-2447/21-18 від 04.04.2018 ГУ Держгеокадастру у Сумській області (а.с.11) повідомило позивача про неможливість задоволення заяви у зв'язку з тим, що відповідно до інформаційної довідки наданої Міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03.04.2018 № 486/415-18 земельна ділянка, яка планується до відведення розташована в масиві розпайованих земель, форма власності - приватна (а.с.47).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

На підставі п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 7 Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

У частині 7 статті 118 Земельного кодексу України наведено вичерпний перелік підстав, з огляду на які приймається рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність приймають органи, визначені в ст. 118 Земельного кодексу України.

Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюються виключно органами, визначеними у ст. 118 Земельного кодексу України.

При цьому, відповідно до частин 1-3, 5 статті 25 Земельного кодексу України визначено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно.

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

В ході розгляду справи встановлено, що відповідно до інформаційної довідки наданої Міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03.04.2018 № 486/415-18 земельна ділянка, яка планується до відведення розташована в масиві розпайованих земель, форма власності - приватна (а.с.47).

Крім того, на виконання протокольної ухвали суду, представником ГУ Держгеокадастру у Сумській області надано викопіювання з чергового кадастрового плану умовно визначеної земельної ділянки, що планується для передачі гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства на території Могрицької сільської ради Сумського району (а.с.58).

Відповідно до наданого викопіювання умовно визначена земельна ділянка ОСОБА_3 знаходиться в масиві земель сільськогосподарського призначення приватної власності.

Відтак, надання позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою зазначеної вище земельної ділянки буде мати наслідком порушення права власності третіх осіб.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

В свою чергу, відповідно до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути, в тому числі, невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів.

Так, в судовому засіданні встановлено, що умовно визначена земельна ділянка, що планується до відведення гр. ОСОБА_3 розташована в масиві розпайованих земель, форма власності - приватна. Відтак, надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою буде мати наслідком порушення ст. 14 Конституції України, якою гарантується право власності на земельну ділянку.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав, в розумінні частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, для відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

З оглдяду на викладені вище обставини, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною відмови, викладеної у листі № Ц-2657-2147/21-18 від 04.04.2018, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та зобов'язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Соколов

Повний текст рішення складено 26.06.2018 року.