Справа № 803/541/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

26 червня 2018 року

справа №803/541/17

адміністративне провадження №К/9901/49547/18

Верховний Суд у складі колегії суддівКасаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у складі судді Денисюка Р.С. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року у складі колегії суддів Судової-Хомюк Н.М., Гуляка В.В., Коваля Р.Й. у справі 803/541/17 за позовом Приватного підприємства «Тимаг» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 грудня 2016 року № ,

У С Т А Н О В И В :

03 травня 2017 року Приватне підприємство «Тимаг» (далі - Підприємство, позивач у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 грудня 2016 року № , яким до Підприємства застосовані штрафні (фінансові) санкцій в сумі 194 365,75 грн. за порушення глави 2, пункту 2.6, пункту 3.3, пункту 7.19 Постанови «Про затвердження Положення про введення касових операцій у національній валюті в Україні» від 15 грудня 2004 року № 637, з мотивів його безпідставності.

Позовна заява мотивована тим, що Підприємство не веде касову книгу, а розрахункові операції проводяться із застосуванням реєстратора розрахункових операцій (РРО). Згідно Z-звітів за 05 грудня 2016 року вся готівкова виручка відображена в Книзі обліку розрахункових операцій (КОРО). Отже, підприємством оприбутковано готівку в касі в повному обсязі.

25 травня 2017 року постановою Волинського окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення податкового органу від 21 грудня 2016 року.

Задовольняючи адміністративний позов, суди попередніх інстанцій висновувалися на тому, що позивач здійснив оприбуткування готівкових коштів 05 грудня 2016 року відповідно до вимог пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637, отже встановлені під час перевірки податковим органом порушення не доводять факту неоприбуткування готівки у касі підприємства, що спростовує правопорушення, за яке спірним податковим повідомленням-рішенням до Підприємства застосовані штрафні (фінансові) санкції.

02 травня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга податкового органу, в якій відповідач, не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування ними норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати судові рішення й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що перевіркою встановлено факт не оприбуткування готівкових коштів в касі підприємства в установленому порядку на загальну суму 38 873,15 грн, а саме згідно фіскальних чеків РРО на підприємстві проводились розрахунки за готівку за 05 грудня 2016 року, проте прибуткові касові ордери за цей день не друкувались, не складались в будь-якому вигляді та до перевірки не надані, чим порушені вимоги пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637.

Відзив на касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає перегляду судових рішень та вирішення справи по суті.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанови судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону постанови судів першої та апеляційної інстанцій відповідають.

Суди попередніх інстанцій установили, що контролюючим органом проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазину «Наш Край», розташованого за адресою: Київська область, смт. Згурівка, вул. Українська, 20 та який належить Приватному підприємству «Тимаг», за результатами якої складено акт від 06 грудня 2016 року.

Перевіркою встановлено порушення Підприємством пунктів 2.6, 3.3, 7.19 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного Банку України 15 грудня 2004 року № 637 (далі - Положення № 637), а саме здійснювалось приймання готівки в касу за 05 грудня 2016 року на загальну суму 38873,15 грн, яка не підтверджена прибутковими касовими ордерами, та яка не відображена в касовій книзі, тобто не оприбуткована в касі належним чином.

21 грудня 2016 року податковим органом на підставі акту перевірки, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року № 436/95 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 194 365,75 грн.

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення первинна та повторна скарга Підприємства залишені без задоволення рішеннями податкових органів, а податкове повідомлення-рішення залишене без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При вирішенні питання щодо правильності застосування норм матеріального права до спірних правовідносин Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» із змінами та доповненнями, передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (далі - Положення № 637).

Відповідно до пункту 2.6. Розділу 2 Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Пунктом 3.3. Розділу 3 Положення № 637 встановлено, що приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Згідно пункту 7.19. Розділу 7 Положення № 637 під час перевірки органи контролю мають брати до уваги те, що за наявності в касі підприємства готівки, яка не підтверджена прибутковими касовими ордерами, вона вважається неоприбуткованою в касі та зараховується в дохід підприємства.

Судами установлено та вбачається з матеріалів справи, що 05 грудня 2016 року у касовій книзі Підприємства (згідно Наказу Приватного підприємства «Тимаг» від 05 січня 2015 року № 2 з 01 січня 2015 року запроваджено ведення касової книги в електронному вигляді у відповідності до вимог пункту 4.4 Розділу 4 Положення № 637) касиром перевірено документи у кількості два прибуткових ордери від 05 грудня 2016 року № 685 на суму 38793,15 грн та № 686 на суму 80,00 грн, які також наявні в матеріалах справи та досліджені судами попередніх інстанцій. Сума готівки, що оприбутковуються відповідає сумі визначеній у прибуткових касових ордерах.

Відтак, суди попередніх інстанцій, установили факт оприбуткування позивачем готівки у касі підприємства, що спростовує правопорушення, за яке спірним податковим повідомленням-рішенням до Підприємства застосовані штрафні (фінансові) санкції.

Судами також установлено, що в подальшому вказані грошові кошти інкасовані в банк, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 05 грудня 2016 року на суму 57 049,53 грн.

Дотримання позивачем вимог пункту 2.6 Положення № 637 щодо належного оприбуткування готівки, недоведеність податковим органом складу правопорушення, за яке до Підприємства застосовані штрафні (фінансові) санкції, унеможливлює прийняття доводів заявника касаційної скарги щодо правомірності спірного податкового повідомлення-рішення.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а постанови суду першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року у справі 803/541/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер