Справа № 205/1063/18(2-а/205/65/18)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2018 року м.Дніпросправа № 205/1063/18(2-а/205/65/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Божко Л.А. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 р. (суддя Басова Н.В., повний текст рішення складений 17.04.2018 року) по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора 8 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Панченко Ольги Олександрівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі , -

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просила:

- визнати дії інспектора патрульної поліції лейтенанта поліції Панченко Ольги Олександрівни незаконними;

- скасувати постанову серії ЕАА № 285955 від 05.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.;

- закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 р. адміністративний позов задоволено частково.

Постанову серії ЕАА № 285955 від 05.02.2018 року, прийняту інспектором 8 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенантом поліції Панченко Ольгою Олександрівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині та в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕАА № 285955 від 05.02.2018 року, прийнятою інспектором 8 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенантом поліції Панченко Ольгою Олександрівною на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 05.02.2018 року по пр. Дмитра Яворницького, 50 у м. Дніпрі, керуючи автомобілем здійснила зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушена.17.1ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернулася з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 17.1 ПДР України передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Диспозицією ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, у тому числі, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції до матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції.

Так, суд апеляційної інстанцій, досліджуючи відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, встановив, що наданим відеозаписом зафіксовано факт порушення позивачем вимог підпункту 17.1 ПДР України, що не заперечувалося ОСОБА_1 під час повідомлення її поліцейським про вчинення правопорушення та під час безпосереднього розгляду справи.

Тому, висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, пітверджується останньою в позовній заяві, в якій зазначено про здійснення аварійної зупинки у зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я.

Так, згідно п.1.10 ПДР України, вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху ().

У відповідності до п.15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил. А саме необхідно включити аварійну світлову сигналізацію, а в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м ще і встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар (не ближче 20 м в населених пунктах, і 40 м за їх межами).

Проте, з вказаного вище наданого відповідачем відеозапису, суд апеляційної інстанції вбачає, що під час виявлення поліцейським зупиненого у забороненому місці автомобіля позивача та під час наближення до нього, останньою не виконано вимог передбачених ПДР для здійснення вимушеної зупинки. Під час повідомлення поліцейським про вчинення правопорушення, бесіди та безпосередньо розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 про погіршення стану здоров'я та у зв'язку з цим вимушеної зупинки не вказано. При цьому нею зазначено, що знак вона не побачила і зупинилася на декілька хвилин зустріти чоловіка.

Доказів, які б підтверджували погіршення стану здоров'я, до матеріалів справи позивачем не надано. Доводи щодо ввімкненої аварійної сигналізації спростовуються дослідженим відеодоказом.

Таким чином, доводи позивача щодо здійснення зупинки у зв'язку з погіршенням стану здоров'я безпідставно прийняті судом першої інстанції.

Доводи щодо порушення інспектором процедури розгляду справи, не приймаються судом апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на приписи статей 122, 222 КУпАП у справі, що розглядається, застосуванню підлягає норма частини 4 статті 258 КУпАП, згідно якої протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності виноситься уповноваженим органом (посадовою особою) на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи встановлення під час розгляду справи наявності адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи та прийнятті судового рішення.

За приписами ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відтак, суд першої інстанції за наслідками розгляду цієї справи повинен був проголосити повне судове рішення.

Проте, всупереч приписам ст. 271 КАС України судом першої інстанції повний текст рішення складений 17 квітня 2018 року.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

В силу положень ч. 3 ст. 272 КАС України ця постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322, КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 р. - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.М. Дадим