Справа № 754/13597/16-а
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 червня 2018 року № 754/13597/16-а

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Клименчук Н.М., суддів: Костенко Д.А., Шрамко Ю.Т., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
провизнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (надалі - відповідач), в якому просить суд :

- визнання незаконною та скасування постанови №А-1201/1 від 12.10.2016р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00грн.;

- визнання незаконними протокол №1-Л-А-2909/1 від 29.09.2016р.; припис №С-2909/1 від 29.09.2016р. та акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів від 29.09.2016р. винесених головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Шомою Артемом Геннадійовичем.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10.03.2017р. справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про скасування постанови №А-1210/1 від 12.10.2016 року за правопорушення у сфері містобудівної діяльності вирішено скерувати до Окружного адміністративного суду міста Києва для розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2017 року справу прийнято до провадження суддею Клименчук Н.М. та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2017 року замінено відповідача на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та призначено справу до колегіального розгляду.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд за письмовим клопотанням представника позивача ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

На підставі звернення громадянина ОСОБА_3 (вх. №10/26-В-3007/110/10-0507/3 від 05.07.2016р.) Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкта будівництва: Реконструкція житлового будинку, будівництво господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено акт від 29.09.2016р., яким встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 належить гр. ОСОБА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 18, номер запису про право власності 4121117 від 28.12.2013р., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площа: 0,245га. Житловий будинок належить позивачу на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 18, номер запису про право власності 4120387 від 28.12.2013р. Декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстровано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 06.12.2013р. КС54.

На час перевірки, станом на 09.08.2016р. встановлено, що на земельній ділянці за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А» розмірами 10,3х6,55м, рік побудови 1961, сарай літ. «М» розмірами 2,8х2,4м, рік побудови 2000, літня кухня літ «І» розмірами 5,2х4,43м, рік побудови 2000, сарай літ. «Б» розмірами 6,2х10,7м, рік побудови 2000, сарай літ. «В» розмірами 1,68х5,57м, рік побудови 1998, сарай літ. «Ї» розмірами 1,6х1,8м, рік побудови 1998, убиральня літ. «Ж» розмірами 1,0х1,6м, рік побудови 1975, згідно технічного паспорту БТІ виготовленого ТОВ «Контакт КМП», інвентаризаційна справа №027-1113/Ц від 28.10.2013р., виконавець ОСОБА_4, сертифікат НОМЕР_2.

Проведеною перевіркою встановлено, що будівля сараю літ. «М» розміщена по межі земельної ділянки без забезпечення відстані в 1 метр для обслуговування будівлі, чим порушено вимоги п. 3.25 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.

Відстань між літньою кухнею літ. «І» і будівлею гаража, що знаходиться на сусідній земельній ділянці (літ. «К» розміром 4,15х8,8м, згідно технічного паспорту БТІ виготовлений Вишгородським БТІ, інвентаризаційний номер 2900096 від 20.12.2008р.) складає 5,5м, відстань між сараєм літ. «Б» і будівлею гаража, що знаходиться на сусідній земельній ділянці (літ. «К» розміром 4,15х8,8м, згідно технічного паспорту БТІ виготовлений Вишгородським БТІ, інвентаризаційний номер 2900096 від 20.12.2008р.) складає 5,5м, (будівлі, відносяться до V ступеню вогнестійкості, побудовані без дотримання протипожежних розривів), чим порушено вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.

На підставі встановлених порушень, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 29.09.2016р. винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким до 29.12.2016р. зобов'язано позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку та у термін до 29.10.2016р. зобов'язано повідомити Департамент про виконання припису.

Також, 29.09.2016р. складено протокол №1-Л-А-2909/1 про адміністративне правопорушення, яким повідомлено позивача, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:30год. 12.10.2016р.

Крім того, 12.10.2016р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області винесено постанову №А-1210/1 по справі про адміністративне правопорушення, якою за порушення позивачем норм ч. 1 ст. 96 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 29.09.2016р., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно - правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації і які є актом одноразового застосування норм права.

Відтак, акт державного чи іншого уповноваженого органу - це юридична форма рішень цих органів тобто офіційний письмовий документ, який погоджує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У той же час, у спірних правовідносинах акт відповідача, складений за наслідками перевірки є документом, який відображає зміст проведеної перевірки, сам по собі не є правозастосовчим актом та жодних прав і обов'язків для позивача не породжує, а відтак, не є правовим актом індивідуальної дії.

Крім того, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУПаП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, встановлює лише виявлені порушення, однак не породжує будь-яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав та обов'язків. За своєю природою протокол про адміністративне правопорушення не являється рішення суб'єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов'язків особи.

Приписами ч. 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У той же час, відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, задоволеними можуть бути лише ті вимоги, які поновляють права, свободи та інтереси особи, яка звернулася за їх захистом.

Зважаючи на ту обставину, що задоволення вимог про визнання незаконними та скасування акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 29.09.2016р. та протоколу про адміністративне правопорушення №1-Л-А-2909/1 від 29.09.2016р., не призведе до поновлення порушених прав та інтересів позивача у їх задоволенні судом має бути відмовлено, оскільки позивачем обрано неналежно спосіб судового захисту.

У той й же час, вирішуючи позовні вимоги про визнання незаконними та скасування постанови №А-1210/1 від 12.10.2016р. по справі про адміністративне правопорушення та припису №С-2909/1 , як правових актів індивідуальної дії, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України від 20.05.1999 № 687-XІV "Про архітектурну діяльність" (на момент виникнення спірних правовідносин) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно статті 41 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VІ "Про регулювання містобудівної діяльності" (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 3038-VІ) (на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до пункту 6 статті 7 Закону № 3038-VІ управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Проведення архітектурно-будівельного контролю регулюється "Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 (надалі Порядок №553) (на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до п. 1, 2, 3 Порядку №553, цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний контроль на об'єктах будівництва, що є власністю іноземних держав, міжнародних організацій, іноземних юридичних і фізичних осіб та розташовані на території України, здійснюється відповідно до цього Порядку.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом ( п.5 Порядку №553).

За змістом ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 41) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 5) здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів містобудування та архітектури;;7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (п.7 Порядку №553).

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. (п.16 - 18 Порядку №553).

Відповідно до п. 19 та 20 Порядку №553 припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Відповідно до п. 21 Порядку, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф (п.22 Порядку №553).

Як вбачається з матеріалів справи, актом перевірки від 29.09.2016р., встановлено, що будівля сараю літ. «М» розміщена по межі земельної ділянки без забезпечення відстані в 1 метр для обслуговування будівлі, чим порушено вимоги п. 3.25 ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.

Відстань між літньою кухнею літ. «І» і будівлею гаража, що знаходиться на сусідній земельній ділянці (літ. «К» розміром 4,15х8,8м, згідно технічного паспорту БТІ виготовлений Вишгородським БТІ, інвентаризаційний номер 2900096 від 20.12.2008р.) складає 5,5м, відстань між сараєм літ. «Б» і будівлею гаража, що знаходиться на сусідній земельній ділянці (літ. «К» розміром 4,15х8,8м, згідно технічного паспорту БТІ виготовлений Вишгородським БТІ, інвентаризаційний номер 2900096 від 20.12.2008р.) складає 5,5м, (будівлі, відносяться до V ступеню вогнестійкості, побудовані без дотримання протипожежних розривів), чим порушено вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.

Оскаржуваним приписом відповідач вимагав від ОСОБА_1 усунути вищевказані порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності в строк до 29.12.2016 року та повідомити до 29.10.2016р. про виконання припису, а оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Суд зазначає, що відповідно до п. 19 Порядку №553 припис вноситься суб'єкту містобудування.

У відповідності до частини 2 статті 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

У той же час, виходячи зі змісту статті 41 вказаного Закону припис має вноситися таким суб'єктам лише з метою забезпечення дотримання ними вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Як вбачається з ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень», порушення вимог яких зазначено відповідачем в оскаржуваному приписі та постанові, вказані державні будівельні норми поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень Украі?ни.

Ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здіи?снюють проектування, будівництво і благоустріи? на території міських і сільських поселень.

Отже, вказаними ДБН визначена сфера їх застосування, а саме - проектування будівництво і благоустрій, а відтак, припис, який вноситься контролюючим органом, має забезпечувати відповідність дій суб'єктів містобудування вимогам вказаних ДБН саме в таких сферах.

Матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка за вказаною вище адресою належить на праві власності позивачу лише з 28.12.2013р. До цього вона належала ОСОБА_5

Постановою №А-2911/19 від 29.11.2013р. по справі про адміністративне правопорушення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області ОСОБА_5 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96, 97 КУпАП. ОСОБА_5 на підставі декларації про готовність об'єкту до експлуатації зареєстрував право власності, зокрема і на сарай літ. «М», дану декларацію зареєстровано Інспекцією №КС 54.

Отже, суб'єктом містобудівної діяльності в контексті приписів Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку №553 станом на час будівництва вказаного сараю у 2000 році позивач не був, відтак, звернута до нього вимога про усунення порушень п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень» не буде гуртуватися на вимогах закону, а відповідний припис від 29.09.2016 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У той же час відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з постанови, на позивача накладено адміністративне стягнення на підставі ч. 1 ст. 96 КУпАП, а саме за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд.

Частина 3 п.3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень» покладає, зокрема, на осіб, які здіи?снюють проектування, будівництво і благоустріи? на території міських і сільських поселень обов'язок наступного змісту "Для догляду за будівлями і здіи?снення і?х поточного ремонту відстань до межі сусідньої? ділянки від наи?більш виступноі? конструкціі? стіни треба прии?мати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок".

Враховуючи встановлені обставини справи, а також те, що матеріалами справи не доведено факту порушення безпосередньо позивачем п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень», суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП, у зв'язку із чим її вимоги про визнання незаконними та скасування постанови №А-1210/1 від 12.10.2016р. та припису від 29.09.2016р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи надані докази а також норми чинного законодавства суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає частковому задоволенню у повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис №2909/1 від 29.09.2016р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області.

Визнати протиправною та скасувати постанову №А-1210/1 від 12.10.2016р. по справі про адміністративне правопорушення Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Клименчук

Судді: Д.А. Костенко

Ю.Т. Шрамко