Справа № 200/19108/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/752/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«01» березня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.

за участю секретаря Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Депутата Дніпропетровської міської ради VІІ скликання Староскольцевої Анастасії Олександрівни до заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради Лисенка Михайла Олександровича про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2016 року Депутат Дніпропетровської міської ради VІІ скликання Староскольцева Анастасія Олександрівна звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування позову зазначила, що вона 05.07.2016 року звернулась до заступника міського голови з запитом від 04.07.2016 року щодо надання інформації про балансову приналежність дитячого майданчика та прилеглої до музичної школи території. Відповідач жодної відповіді на подане запитання не надав.

Враховуючи викладене, позивачка просила суд визнати протиправною бездіяльність заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради Лисенка Михайла Олександровича, щодо ненадання відповіді на запит депутата Дніпропетровської міської ради VІІ скликання Староскольцевої Анастасії Олександрівни від 04.07.2016 року за № 07-4.

Відповідач надав заперечення на позов, де зазначив, що позивач подав депутатський запит з порушенням встановленого ч.1 ст. 21 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» порядку його подання, оскільки зазначений запит не був підтриманий радою. Також вказав, що після отримання депутатського запиту позивача, 05.07.2016 року за резолюцією заступника міського голови «Прошу опрацювати згідно вимог чинного законодавства та інформуйте депутата міської ради» воно було скероване для розгляду заступнику директора департаменту охорони здоров'я населення Дніпропетровської міської ради. 15 липня 2016 року на депутатський запит була надана відповідь за вих. № 4/5-566. На наступний робочий день, відповідь була направлена поштою. Вважає, що за таких обставин бездіяльність відповідача відсутня та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 01.03.2018 року, не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» 15 грудня 2017 року почала діяти нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 10 ст.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05 липня 2016 року до Дніпропетровської міської ради надійшов депутатський запит депутата Дніпропетровської міської ради Староскольцевої Анастасії Олександрівни від 04.07.2016 року за № 07-4, в якому вона просила, керуючись ч.2 ст.13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» надати невідкладно, а за відсутності такої можливості - не пізніше десятиденного строку, наступну інформацію: 1. На балансі якого підприємства знаходиться територія, що не підлягає забудові, з зеленими насадженнями прилегла до музичної школи № 19 і розташована між будинками № 40 і № 32 по проспекту Героїв? 2. На балансі якого підприємства знаходиться дитячий майданчик, розташований біля музичної школи № 19, на території, що не підлягає забудові, з зеленими насадженнями, між будинками № 40 і № 32 по проспекту Героїв?».

Запит зареєстрований за вх. № 10/1238.

Вказана обставина підтверджується відміткою вхідної кореспонденції у правому нижньому куті депутатського запиту, та не заперечується відповідачем.

На вказаному депутатському запиті заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради Лисенком М.О. вчинено резолюцію: «ОСОБА_3 Прошу опрацювати згідно вимог чинного законодавства та інформуйте депутата міської ради».

В матеріалах справи також наявна відповідь на ім'я депутата міської ради Староскольцевої А.О. за підписом заступника міського голови Лисенка М.О. В правому верхньому куті вказаного листа міститься напис, вчинений від руки «КШ 4/5-566 15.07.2016 (1 арк) Дод. в ел. вигляді № 10/1238 05.07.2016».

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутатський запит - це підтримана радою вимога депутата місцевої ради до посадових осіб ради і її органів, сільського, селищного, міського голови, керівників підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, які розташовані або зареєстровані на відповідній території, а депутата міської (міста обласного значення), районної, обласної ради - також до голови місцевої державної адміністрації, його заступників, керівників відділів і управлінь з питань, які віднесені до відання ради.

Статтею 22 вказаного Закону України передбачений порядок розгляду депутатського запиту.

Так, згідно вказаної статті депутатський запит може бути внесений депутатом місцевої ради або групою депутатів попередньо або на пленарному засіданні ради у письмовій чи усній формі. Запит підлягає включенню до порядку денного пленарного засідання ради. Депутатський запит обговорюється у разі необхідності на пленарному засіданні місцевої ради. Рада може зобов'язати відповідний орган подати у встановлений нею строк звіт про виконання рішення по запиту депутата місцевої ради. Орган або посадова особа, до яких звернуто депутатський запит, зобов'язані у встановлений радою строк дати офіційну письмову відповідь на нього відповідній раді і депутату місцевої ради. Якщо запит з об'єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений радою строк, то орган або посадова особа зобов'язані письмово повідомити раді та депутатові місцевої ради, який вніс запит, і запропонувати інший строк, який не повинен перевищувати один місяць з дня одержання запиту. Відповідь на запит у разі необхідності розглядається на пленарному засіданні ради. Депутат місцевої ради має право дати оцінку відповіді на свій депутатський запит. За результатами відповіді на депутатський запит може бути проведено обговорення, якщо на цьому наполягає не менше 1/4 присутніх на засіданні депутатів місцевої ради. Посадових осіб, до яких звернуто запит, своєчасно інформують про дату та час обговорення відповіді на запит радою. Вони або уповноважені ними особи мають право бути присутні на цьому засіданні ради. За результатами розгляду відповіді на депутатський запит рада приймає відповідне рішення.

Разом з тим, статтею 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачена така форма реалізації депутатів місцевої ради своїх повноважень у виборчому окрузі як депутатське звернення.

Так, депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз'яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Аналізуючи викладені норми закону, суд приходить до висновку, що позивачем 05.07.2016 року було подано на ім'я відповідача депутатське звернення, а отже, необхідність підтримання його радою, як на те вказує відповідач у своїх запереченнях, відсутня.

Частиною 2 статті Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено порядок розгляду депутатського звернення, а саме: місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов'язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк. Якщо депутатське звернення з об'єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений строк, депутату місцевої ради зобов'язані письмово повідомити про це з обґрунтуванням мотивів необхідності продовження строку розгляду.

Як уже зазначалось вище, відповідач на підтвердження своїх доводів про те, що позивачу була вчасно направлена відповідь на депутатське звернення, надав копію відповіді від 15.07.2016 року за підписом заступника міського голови Лисенка М.О., а також реєстраційно-контрольну картку документу, з якої вбачається, що відповідь на звернення депутата місцевої ради Староскольцевої А.О. надана 15.07.2016 року за вих. № 4/5-566.

В якості доказу відправлення позивачу зазначеної відповіді відповідачем надано копію накладної № 07761 від 18.07.2016 року кур'єрської служби «Next day».

Представник позивача заявив клопотання про виключення вказаної накладної з числа доказів, оскільки згідно відомостей з мережі Інтернет діяльність кур'єрської служби «Next day» припинена.

Разом з тим, суд не може погодитися з позивачем, оскільки відсутні докази того, що накладна № 07761 від 18.07.2016 року є підробним документом, зокрема висновок експертизи, вирок суду тощо.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги відповідь на адвокатський запит ТОВ «Некст Дей» від 02.11.2017 року, оскільки він не є достатнім та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 74, 75 КАС України на підтвердження того, що декларація № 07761 від 18.07.2016 року зазначеною кур'єрською службою не заповнювалася.

Суд звертає увагу, що як протиправну бездіяльність суб'єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов'язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб'єкта владних повноважень, були об'єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач довів належними, достовірними та допустимими доказами, що ним не порушено вимоги чинного законодавства при розгляді депутатського звернення позивача, відповідно, факт протиправної бездіяльності відповідача в судовому засіданні не встановлений.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Депутата Дніпропетровської міської ради VІІ скликання Староскольцевої Анастасії Олександрівни до заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради Лисенка Михайла Олександровича про визнання бездіяльності протиправною - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень КАС України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В.Женеску