Справа № 803/109/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3200/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Чопко Ю.Т.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Скобелка» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі за позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Скобелка» до Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови, звільнення майна з-під арешту,-

суддя в 1-й інстанції Валюх В.М.,

час ухвалення рішення 06.03.2018 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Скобелка» (далі позивач) звернулося з позовом до Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області(далі третя особа) про визнання протиправною та скасування постанови від 18.10.2017 року про опис та арешт майна боржника та звільнити вказане майно з-під арешту.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що арештоване майно не належить позивачу на праві власності, а перебуває в пайовому фонді спілки співвласників майнових паїв. Позивач є одним з користувачів вказаного майна, а тому його арешт та подальша реалізація позбавлять позивача права на законне користування таким майном.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просять рішення Волинського окружного адміністративного суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у їхню відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.07.2017 Волинський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 500/2017 на виконання постанови суду від 24.02.2017 року про стягнення з позивача на користь третьої особи заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з вересня 2015 року по січень 2017 року в розмірі 136483,34 грн., який в подальшому був предявлений до виконання згідно із заявою третьої особи від 12.07.2017 № 2720/07-22 (а.с. 94-95).

14.07.2017 року державний виконавець виніс постанову ВП № 54306659 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 803/108/17, виданого 03.07.2017 Волинським окружним адміністративним судом (а.с. 93).

19.08.2017 року державним виконавцем винесено постанову ВП № 54306659 про арешт майна боржника, згідно з якою наклав арешт на майно, що належить боржнику - позивачу у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів (а.с. 89).

18.10.2017 державним виконавцем винесено постанову ВП № 54306659 про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на нерухоме майно - будівлю зерноскладу А-1, що знаходиться за адресою: Волинська область, Горохівський район, с. Скобелка, вул. Нова, 49, що належить позивачу. На описане майно накладено арешт та встановлено заборону його відчуження без відома виконавчого органу (а.с. 83-85).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України № 1404 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частина 5 статті 52 вищевказаного Закону передбачає, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Норми ст. 56 Закону № 1404 визначають, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що арештоване майно не належить йому на праві власності, він є тільки користувачем вказаного майна. Тобто, позивач оспорює право власності, звідки суд приходить до висновку про наявність спору про право.

Згідно ч.1 ст. 59 Закону № 1404 особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Твердження про можливі майбутні судові позови з боку законних власників не беруться колегією суддів до уваги, оскільки завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів осіб від стверджуваних порушень.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Скобелка» слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Скобелка» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі № 803/109/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 27 червня 2018 року.