Справа № 686/13856/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року

Київ

справа №686/13856/16-а

адміністративне провадження №К/9901/29662/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

сголовуючого судді Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик Ю.А., Гімона М.М., -

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 686/13856/16-а

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у м. Хмельницькому (далі - управління ПФУ, ПФУ відповідно), третя особа - товариство з додатковою відповідальністю «Завод Адвіс», про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання повернути утримані суми пенсії,

за касаційною скаргою управління ПФУ

на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у складі Матохнюка Д.Б. -

ВСТАНОВИВ:

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 10 серпня 2016 року задовольнив позовні вимоги.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року апеляційну скаргу управління ПФУ залишено без руху в зв'язку з її невідповідністю вимогам статей 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). А саме, до апеляційної скарги не було додано документа про сплату судового збору.

Апелянту запропоновано в строк до 14 лютого 2017 року усунути вказані недоліки апеляційної скарги.

Копія ухвали суду направлена апелянту та отримана ним 30 січня 2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться у матеріалах справи, проте вказані недоліки в зазначений судом строк усунуто не було.

У зв'язку з чим, Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28 лютого 2017 року повернув управлінню ПФУ зазначену апеляційну скаргу.

14 березня 2017 року управління ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що з 01 січня 2017 року органи ПФУ звільнені від обов'язку щодо сплати судового збору.

Вищий адміністративний суд України ухвалою 20 березня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За перевіркою матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження є постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 серпня 2016 року, яка прийнята в порядку скороченого провадження. Вперше з апеляційною скаргою відповідач звернувся в межах строку апеляційного оскарження. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху, однак, у зв'язку з несплатою судового збору 07 жовтня 2016 року повернуто.

Вдруге, апеляційна скарга подана відповідачем 12 січня 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Одночасно просив поновити строк звернення на апеляційне оскарження. Також посилалось на те, що органи ПФУ з 01 січня 2017 року звільнено від сплати судового збору.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки, вказані в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху. А саме, управлінням ПФУ не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Разом з цим, колегія суддів Касаційного адміністративного суду зазначає, що 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесено зміни до Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а саме - доповнено частину першу статті 15 пунктом 18, відповідно до якої Пенсійний фонд України та його органи звільнено від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях, а тому на момент подання 12 січня 2017 року Управлінням ПФУ апеляційної скарги, воно було звільнено від сплати судового збору.

Таким чином, у апеляційного суду були відсутні підстави вимагати сплату судового збору Управлінням ПФУ за подання апеляційної скарги 12 січня 2017 року.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 186 КАС України (в редакції, яка була чинною до 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як зазначено вище, вдруге, апеляційна скарга подана відповідачем 12 січня 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Частиною четвертою статті 189 КАС України (в редакції, яка була чинною до 15 грудня 2017 року) встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, одержавши апеляційну скаргу, залишив поза увагою той факт, що вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, не дослідив наявність або відсутність належних доказів на підтвердження факту поважності пропуску строку на подання апеляційної скарги. Тобто, не вчинив дій по перевірці апеляційної скарги, яких вимагає КАС України.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 353, 356 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому задовольнити.

Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року скасувати, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду