Справа № 201/601/18
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/601/18
Провадження 2-а/202/49/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Шишляннікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в порядку скороченого провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції м. Дніпра ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем було винесено постанову, відповідно до якої 10 грудня 2017 року о 23 год. 21 хв. по площі Вокзальній, 123Б у м. Дніпро водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9е ПДР. В позові зазначив, що 10 грудня 2017 року близько 23 год. 21 хв., керуючи транспортним засобом BMW 520I, номер державної реєстрації АЕ2703НО, позивач здійснив зупинку у зоні, дозволеній для паркування, розташованій на пл. Вокзальній у м. Дніпрі. Як праворуч, так і ліворуч від транспортного засобу позивача здійснювалось паркування автомобілів. Після паркування до позивача підійшли працівники поліції, які всупереч ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», не назвали своє прізвище, посаду, спеціальне звання. Один із працівників поліції повідомив позивача про те, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу менш ніж за 30 м. від зупинку маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9.е ПДР України та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Під час розгляду справи позивач заперечував факт вчинення правопорушення, просив відповідача предявити докази його вини, в тому числі запросити свідків, а також надати можливість скористатись правом на правову допомогу. Однак, відповідач відмовився виконувати свої обовязки та збирати докази у справі про адміністративне правопорушення. Після цього відповідач склав оскаржувану постанову серії ЕАА № 233249 від 10 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. Вказує на той факт, що спірна постанова винесена відповідачем безпосередньо на місці, що призвело до порушення прав водія, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того, у працівників поліції нагрудні камери не працювали, що на думку позивача перешкоджає встановленню істини по справі. Вважає вищезазначену постанову прийнято з порушенням норм процесуального права, без урахування фактичних обставин справи та такою, що підлягає скасуванню. При цьому позивач отримав постанову лише 10 січня 2018 року. З цих підстав позов просив задовольнити.

Позивач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, а тому відповідно до положень ч. 3 статті 205 КАС України його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач - інспектор роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції м. Дніпра ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позов не подавав, а тому відповідно до положень ч. 3 статті 205 КАС України його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

У зв'язку з неявкою всіх сторін у судове засідання, фіксування судового засідання відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2017 року інспектор роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції м.Дніпра ОСОБА_2 виніс постанову серії ЕАА № 233249, по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 10 грудня 2017 року о 23 год. 21 хв. на площі Вокзальній у м. Дніпрі водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9е ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3, 5 та 6 ст.121 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною першою ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем надано не було, відеофіксація не проводилась. Так, матеріали справи містять лише постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення позивача, надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз'яснено її права та обов'язки, враховано особу порушника, розглянуто клопотання в разі їх наявності.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху. При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Відповідач не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних (доказових) фактів, наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи, порушив правила оцінки доказів.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 1-2, 11, 69, 72, 77, 262 КАС України , ст. ст. 122, 213, 222, 254, 258, 268, 278, 279, 280, 283, 288 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції м. Дніпра ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №5 батальйону №3 ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 225,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 233249 від 10 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови

Суддя Волошин Є.В.