Справа № 809/1116/18
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2018-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"29" червня 2018 р. Справа № 809/1116/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Грицюк П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого садового будинку по АДРЕСА_1 та витрати, пов'язані із знесенням об'єкта будівництва покласти на відповідача,-

В С Т А Н О В И В:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого садового будинку по АДРЕСА_1 та витрати, пов'язані із знесенням об'єкта будівництва покласти на відповідача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкти владних повноважень мають право звертатись до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038 від 17.02.2011 року, у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Абзацом 1 частини 2 статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що за рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Судом встановлено, що у позовній заяві викладені позовні вимоги не у відповідності до статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме, позивач просить: - прийняти рішення про знесення самочинного збудованого садового будинку по вул. Кобилянської, м. Болехів, Івано-Франківської області; - витрати, пов'язані із знесенням об'єкта будівництва покласти на відповідача.

Одночасно, у поданому адміністративному позові позивач просить, відстрочити оплату судового збору до вирішення справи по суті.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України "Про судовий збір".

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частинами 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, виключною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити сторону від сплати судового збору, є її майновий стан.

Суд зазначає, що у адміністративному позові не наведені підстав для звільнення від сплати судового збору.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23.01.2015 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 № 3674-VI "Про судовий збір" судам роз'яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Позивач є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій. Крім цього, в обґрунтування свого майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору позивачем не подано жодного підтверджуючого документу.

Як наслідок, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області не навело підстав для звільнення від сплати судового збору та не надало докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Також, суд звертає увагу на те, що позивач звернувся до адміністративного суду не з метою захисту свого порушеного права, а як суб'єкт владних повноважень, реалізовуючи таким чином свої владні та управлінські функції, які передбачені відповідними нормами законодавства України. З огляду на реалізацію владних функцій, звільняючи позивача від сплати судового збору, суд поставить в нерівні умови по відношенню до позивача інших платників судового збору, передбачених Законом України "Про судовий збір".

Таким чином, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору, за подання даної позовної заяви.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", який вступив в дію з 01.01.2018 року, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року складає 1762,00 грн.

Як наслідок, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленими Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області позовними вимогами майнового характеру складає 1762,00 грн.

Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 даної статті передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі наведеного, керуючись статтями Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого садового будинку по АДРЕСА_1 та витрати, пов'язані із знесенням об'єкта будівництва покласти на відповідача - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору в розмірі 1762,00 грн. та привести у відповідність адміністративний позов відповідно до встановлених вимог статтей 5, 160 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038 від 17.02.2001 року.

Роз'яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Грицюк П.П.