Справа № 820/1621/18
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
20 червня 2018 р. № 820/1621/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ділбаряна А.О.,

за участю представників: позивача Головіної О.С., відповідача Мазур Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправними бездіяльність Харківського Обласного Військового Комісаріату, яка полягає в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей, Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...;

- зобов`язати ОСОБА_2 подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерству Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постановою КМУ№ 975 від 25.12.2013 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути висновок та документи до нього, прийняти рішення щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до вимог, передбачених ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей, Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги....

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 03.08.1979 по 12.03.1997 він проходив військову службу, з 29.11.2017 йому було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. 13.12.2017 позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 про виплату йому одноразової грошової допомоги. Харківський ОВК висновок до органів казначейської служби не надав, листом повідомив, що підстав для складання та подання висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги немає. Позивач такі дії відповідача по справі вважає протиправними та такими, що порушують його права.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 не погодився з позовними вимогами та надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до ч. 8 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особи можуть реалізувати своє право на отримання допомоги протягом трьох років з дня виникнення у них такого права, оскільки позивачу при первинному огляді встановлено у 2000 р. інвалідність ІІІ групи та при повторному огляді встановлено інвалідність ІІ групи у 2017 р., звернувся позивач щодо виплат в грудні 2017р. чинним законодавством виплата одноразової грошової допомоги не передбачена. Зазначив також, що згідно з ч. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. Також відповідач посилається на те, що позивачем не було подано документ про обставини поранення.

Представник відповідача, Міністерства оборони України не погодився з позовними вимогами та надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Харківський обласний військовий комісаріат діяв в межах повноважень, у спосіб та на підставі чинного законодавства, зазначивши, що у позивача не виникло право на отримання допомоги. Також представник Міністерства оборони України зазначив, що позовні вимоги зверненні до Міністерства оборони України є передчасними.

Позивач у відповіді на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначив, що, на його думку, у нього не відбулася зміна групи інвалідності 29.11.2017, оскільки позивачу встановлена, а не змінена група інвалідності.

Представник позивача у відповіді на відзив Міністерства оборони України зазначив, що позивач має право на отримання грошової допомоги у зв`язку зі встановленням другої групи інвалідності, оскільки чинне законодавство України не пов`язує наявність довідки МСЕК про первинне встановлення інвалідності з настанням права на отримання грошової допомоги.

Представник позивача, ОСОБА_1 - Головіна О.С., в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові та відповідях на відзиви відповідачів.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надав.

Представник відповідача - Міністерства оборони України Мазур Л.Б. - в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач - ОСОБА_1 , проходив військову службу в період з 03.08.1979 по 12.03.1997 в Збройних Силах СРСР, в тому числі приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан у складі військової частини НОМЕР_3 з 01.09.1983 по 12.09.1985.

Зі свідоцтва про хворобу №26 від 28.04.2000, виданого військово-медичною комісією при Харківському районному військовому комісаріаті вбачається, що отримані позивачем під час проходження військової служби поранення так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії. (а.с. 6)

Згідно довідки МСЕК Серія МСЕ- №021713 від 15.11.2000 позивачу була первинно встановлена ІІІ група інвалідності з 15.11.2000.(а.с.7)

Згідно довідки МСЕК Серія 12 ААА № 686342 від 29.11.2017 позивачу була встановлена ІІ група інвалідності з 29.11.2017 по 01.12.2019 (а.с.8).

13.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до Харківського ОВК з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІ-ї групи інвалідності.

Надісланим позивачу листом №3281/ВЗС від 29.12.2017 відповідач, Харківський обласний військовий комісаріат, відмовив у задоволенні поданої позивачем заяви, вказавши, що підстав для складання та подання висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідачем немає, оскільки Згідно довідки МСЕК № 021713 позивачу встановлено 3 групу інвалідності, внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку з 15.11.2000, тобто до набуття чинності Закону України від 4 квітня 2006 року № 33597-ІУ «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги. Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім того, згідно з частиною восьмою статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон) особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Оскільки інвалідність позивачу встановлена у 2000 році, а звернувся він щодо виплати у 2017 році - чинним законодавством виплата одноразової грошової допомоги не передбачена. Що стосується виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності з 29.11.2017 на підставі довідки МСЕК серії 12 ААА № 686342 від 29.11.2017 повідомляється, що згідно з частиною четвертою статті 16-3 Закону у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. Крім того позивачем не подано документ про обставини поранення.

Надаючи оцінку обґрунтованості вказаної відповіді, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції чинній станом на момент встановлення позивачу ІІІ-ї групи інвалідності, не передбачалася виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

На момент встановлення позивачу інвалідності ІІї групи 29.11.2017 Закон містив наступні норми щодо порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції чинній з 01.01.2016 та яка діяла станом на 29.11.2017, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пп. 4 ч. 2 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно з ч.ч. 8-9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції Закону України від 04.07.2012 N 5040-VI, який набрав чинності з 01.01.2014, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому за приписами частини 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції Закону України від 04.07.2012 N 5040-VI, який набрав чинності з 01.01.2014, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, з 01.01.2014 діють обмеження щодо строку, протягом якого військовослужбовці, військовозобов`язані або резервісти можуть реалізувати своє право на отримання допомоги три роки, а також передбачено право на отримання допомоги у більшому розмірі у разі встановлення під час повторного огляду вищої групи інвалідності протягом двох років після первинного встановлення інвалідності.

Пунктами 1, 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» № 5040-VІ від 04.07.2012 визначено, що він набирає чинності з 01 січня 2014 року; дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

З огляду на зазначене, наявні підстави для застосування до позивача приписів ст. 16-3 Закону в редакції, що діє з 01.01.2014.

Судом встановлено, що позивач звернувся за призначенням допомоги через 3 роки та 11 місяців після набрання чинності приписами ч.ч. 8-9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", які обмежили строк на звернення за призначенням допомоги з моменту встановлення інвалідності трьома роками, а вища група інвалідності (друга) встановлена позивачу 29.11.2017, тобто більше, ніж через 2 роки після встановлення йому ІІІ-ї групи інвалідності.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивач пропустив пресічний строк для звернення за призначенням допомоги у зв`язку зі встановленням йому ІІІ-ї групи інвалідності та не набув права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому ІІ-ї групи інвалідності.

При цьому посилання відповідача в листі на неможливість складання висновку з огляду на неподання позивачем документу, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Пунктом 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530 передбачено документи, які подаються для одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву).

Вказаним пунктом передбачено, що для одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності подається, зокрема, копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що копія акту про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва) необхідно подавати саме у разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

З свідоцтва про хворобу №26 від 28.04.2000, виданого військово-медичною комісією при Харківському районному військовому комісаріаті вбачається, що отримані колишнім військовослужбовцем ОСОБА_1 під час проходження військової служби поранення - пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає доводи відповіді позивачу щодо ненадання позивачем необхідного документу про причини та обставини поранення для складання висновку про призначення одноразової грошової допомоги, є необґрунтованими.

Однак, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відмова у складанні та поданні висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги є правомірною.

Відповідно до п.п. 12,13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975:

- призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів);

- керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до форми висновку, який є Додатком 13 до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, в редакції, чинній на момент надання відповіді позивачу, він містить твердження командування військової частини, яке його надає, про наявність права у особи на отримання одноразової грошової допомоги.

З огляду на вказані приписи діючого законодавства суд вважає, що висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги має містити належні підстави для призначення такої допомоги, які має встановити саме Харківський обласний військовий комісаріат при складанні такого висновку та які відносно позивача відсутні, тому позовні вимоги про визнання бездіяльності вказаного відповідача протиправною та про зобов`язання подати висновок та документи до нього не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Міністерства оборони України розглянути висновок та документи до нього, прийняти рішення, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності відповідно вимог передбачених ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей, Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги... вони також не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги є похідними від вимог про визнання бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 протиправною, зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату вчинити певні дії.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського обласного військового комісаріату (вул. Коцарська, буд. 56,м. Харків, 61052, ), Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 червня 2018 року.

Суддя Білова О.В.