Справа № 520/549/18
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/549/18
Провадження № 2-а/520/270/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.,

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - Оніщенко Катерини Сергіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до

інспекторів патрульної поліції 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції

у місті Одесі Департаменту патрульної поліції

Ращук Анастасії Борисівни та Москалюка Дениса Володимировича,

третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області

Департаменту патрульної поліції,

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення

адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспекторів патрульної поліції 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції Ращук Анастасії Борисівни та Москалюка Дениса Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить суд:

- визнати дії інспекторів патрульної поліції 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції Ращук Анастасії Борисівни та Москалюка Дениса Володимировича щодо розгляду 07 січня 2018 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу по вулиці Майдан Толбухіна, 2/1 - протиправними;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №533150 від 07.01.2018 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень 00 копійок.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.01.2018 року вказаний адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої заяви.

05.02.2018 року до суду від позивача надійшла заява на усунення недоліків поданої заяви, до якої надано уточнену позовну заяву, з додатками до неї, оригіналом квитанції про сплату судового збору за заявлену вимогу про визнання дій протиправними та копіями відповідно до кількості відповідачів по справі.

Суддя оглянувши надані до суду документи встановив, що позивачем усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали Київського районного суду міста Одеси від 17 січня 2018 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 06.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспекторів патрульної поліції 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції Ращук Анастасії Борисівни та Москалюка Дениса Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Так позивач в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 07 січня 2018 року, вона керуючи автомобілем марки «Chrysler 300M», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснила зупинку на площі Толбухіна в місті Одесі на острівці безпеки, де можливо здійснювати зупинку.

Однак, як стверджує позивачка, інспектори патрульної поліції 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції Ращук Анастасія Борисівна та Москалюк Денис Володимирович зупинили її, та незаконно винесли постанову серії АР №533150 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою її - ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень 00 копійок, за нібито вчинене правопорушення, а саме порушення п.15.9 г ПДР України.

Позивачка стверджує, що вказані дії інспекторів патрульної поліції є незаконними з огляду на те, що в її діях немає складу правопорушення, оскільки вона здійснила зупинку автомобіля в належному місці для зупинок транспортних засобів, працівниками патрульної поліції були порушені правила розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не складено протокол про адміністративне правопорушення, не здійснено розгляд справи за місцем розташування органу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, а на місці нібито вчинення нею адміністративного правопорушення.

Також, як зазначено позивачкою, відповідачами також було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме під час розгляду справи її - ОСОБА_1 не було ознайомлено з правами та обов'язками у відповідності до вимог КУпАП України, а також не надано час на отримання правової допомоги - адвокату.

На підставі викладеного, позивачка вважає, що відповідачами - інспекторами патрульної поліції під час розгляду 07 січня 2018 року справи про адміністративне правопорушення відносно неї - ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу по вулиці Майдан Толбухіна, 2/1, було грубо порушено норми чинного законодавства України, дій інспекторів патрульної поліції є протиправними, а тому складена ними постанова підлягає до скасування.

Під час розгляду справи судом було ухвалено до участі по справі - Управління патрульної поліції в Одеської області Департаменту патрульної поліції, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивачка - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в Одеської області Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважала їх необґрунтованими, безпідставними, дії інспекторів патрульної поліції Ращук А.Б. та Москалюка Д.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 такими, що відповідають вимогам КУпАП України, а постанова є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим, просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Також представник третьої особи Управління патрульної поліції в Одеської області Департаменту патрульної поліції під час розгляду справи надала до суду письмові заперечення проти позову, в яких також просила суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, з посиланням на необґрунтованість та не доведеність заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 07 січня 2018 року близько 13 години 25 хвилин в ході патрулювання Київського району міста Одеси пішим екіпажем патрульної поліції в складі інспекторів 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції Ращук Анастасії Борисівни та Москалюка Дениса Володимировича, було виявлено порушення п.15.9 г Правил Дорожньо Руху України, а саме водієм автомобіля марки «Chrysler 300M», реєстраційний номер НОМЕР_1, - ОСОБА_1 було здійснено зупинку на площі Толбухіна в місті Одесі на т-образному перехресті, де зупинка заборонена.

За результатами розгляду справи про скоєне ОСОБА_1 правопорушення було винесено постанову серії АР №533150 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень 00 копійок, за вчинене правопорушення п.15.9 г ПДР України.

ОСОБА_1 будучи незгодною з вказаною постановою звернулась до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно з п. 10 п. 1 Розділу XII"Перехідні положення" КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо посилання позивача на порушення встановленого КУпАП порядку притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

На думку позивача, такі порушення полягали в тому, що було здійснено розгляд справи на місці вчинення правопорушення, чим порушено вимоги ст. ст. 258, 276 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. Згідно з частинами 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 2ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Зазначені норми права вказують на те, що законом встановлений спеціальний порядок притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, який полягає у тому, що протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Обґрунтовуючи свої доводи про те, що розгляд справи повинен був здійснюватися за місцезнаходженням органу Національної поліції позивач посилається на ст. 276 КУпАП, яка визначає місце розгляду справи під час провадження у справі про адміністративне правопорушення. Як раніше зазначалося, у даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснювалося.

Оскаржувана постанова серії АР №533150 від 07.01.2018 року була складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено ч. 4 ст. 258 КУпАП.

За таких обставин посилання позивача на порушення відповідачем вимог ст. 276 КУпАП є необґрунтованими.

Також суд враховує висновок Конституційного Суду України, який викладений у рішенні від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015, згідно якого скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На час розгляду конституційного подання і прийняття вказаного рішення, Кодексом України про адміністративні правопорушення не було передбачено застосування скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", що набув чинності з 08 серпня 2015 року були внесені зміни до ст. 258 КУпАП у частині визначення випадків, у яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, а накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Як раніше зазначалося, на час складення оскаржуваної постанови, ст. 258 КУпАП передбачала спеціальний порядок притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності було здійснене з дотриманням порядку, встановленого ст. 258 КУпАП у редакції, що діяла на час вчинення правопорушення.

Щодо посилання позивача про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для, зокрема, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з'їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1 ПДР).

Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п.15.1 ПДР).

За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) (п.15.2 ПДР).

Транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди (п.15.4 ПДР).

Зупинка забороняється утому числі на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга (п.15.9 г,ґ ПДР).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, представником третьої особи 05.04.2018 року були надані до суду пояснення проти позову, до яких представником надано відео фіксація з нагрудної камери поліцейського, на якій зафіксоване момент вчинення оскаржуваного правопорушення та розгляд спірної справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка була досліджена судом.

Уважно проаналізувавши відео з нагрудної камери суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 07 січня 2018 року дійсно керуючи транспортним засобом марки «Chrysler 300M», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснила зупинку та стоянку на площі Толбухіна в місті Одесі на т-образному перехресті, в лівій смузі руху.

Судом не приймаються пояснення позивачки, що вона здійснила зупинку на дозвільному місці для зупинення транспортного засобу, а саме на «острівці безпеки», оскільки чинним законодавством України та Правилами Дорожнього Руху взагалі не передбачено поняття «острівець безпеки», а передбачено напрямний острівець, який позначений дорожньою розміткою 1.1, який в свою чергу у відповідності до п.34 Правил Дорожнього Руху України, перетинати забороняється, тим паче здійснювати зупинку та стоянку на ньому.

Також щодо пояснень позивачки, що під час розгляду відповідачами справи про адміністративне правопорушення було порушено процедуру розгляд такої справи, суд вважає їх безпідставними, оскільки з дослідженого відео запису достеменно вбачається, що інспекторами патрульної поліції було сповіщено ОСОБА_1 про скоєння нею адміністративного правопорушення, склад порушення, роз'яснено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно неї, роз'яснені права у відповідності до норм КпАП України.

Крім того, посилання позивачки, що відповідачами не було надано їй скористатись правом на отримання правничої допомоги та надання доказів, клопотань, є взагалі безпідставними та необґрунтованими, оскільки на вказаному відео записі зафіксовано повний період розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за час розгляду якої останньою взагалі не заявлялись вказані клопотання та не здійснювався виклик адвоката, звернення за правничою допомогою, подання відповідних клопотань.

Суд зазначає, що пунктом 1.9 Правил Дорожнього Руху України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З урахуванням вищевикладеного, позивачем не доведено та не надано доказів на підтвердження своїх посилань, що спірна постанова серії АР № 533150 від 07 січня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесена з порушеннями та у невідповідності до чинного законодавства України.

Суд не вбачає незаконності та протиправності дій щодо позивача, який порушив ПДР, у зв'язку з чим був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності.

У зв'язку з чим, суд вважає, що дії відповідачів ґрунтуються на законі, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення щодо позивача підлягає залишенню без змін, дії відповідачів є правомірними, а адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення, як такий, що необґрунтований та безпідставний.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 283 КпАП України, ст. 2, 22, 72, 73, 75-77, 242-246, 250-251, 295 КАС України, п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце мешкання: АДРЕСА_1) до інспекторів патрульної поліції 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції Ращук Анастасії Борисівни та Москалюка Дениса Володимировича (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про визнання дій інспекторів патрульної поліції 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції Ращук Анастасії Борисівни та Москалюка Дениса Володимировича щодо розгляду 07 січня 2018 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу по вулиці Майдан Толбухіна, 2/1 - протиправними та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №533150 від 07.01.2018 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень 00 копійок - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено - 29 червня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.