Справа № 826/24815/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

26 червня 2018 року

справа №826/24815/15

адміністративне провадження №К/9901/32654/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у складі судді Келеберди В.І. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у складі суддів Троян Н.М., Бужак Н.П., Твердохліб В.А. у справі №826/24815/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

06 листопада 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 30 жовтня 2015 року №6, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на 1 595 433 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 398 863 грн. та №6, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 1679425 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 839712 грн., з мотивів безпідставності їх прийняття.

24 грудня 2015 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у задоволені позову Товариства відмовлено.

Апеляційний перегляд Київським апеляційним адміністративним судом здійснений в порядку нового розгляду на виконання постанови Верховного Суду України від 18 липня 2017 року, якою заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 18 травня 2016 року скасовано, а справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалюючи судові рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність реального виконання контрагентами позивача - Товариствами з обмеженою відповідальністю «Мікас Плюс» та «Востокторгсервіс-Групп» послуг відповідно до умов договорів укладених з позивачем.

02 березня 2018 року позивачем подано касаційну скаргу до Касаційного адміністративного суду Верховного Суду в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме положень статей 72, 74, 77, 78, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, доводить, що судом апеляційної інстанції неповно встановлено обставини справи, порушено принципи законності та верховенства права, помилково застосовано преюдицію судових рішень та не розглянуто клопотання про призначення судово-економічної експертизи. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

07 березня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження та витребувано із Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 826/24815/15.

Відзив податкового органу на касаційну скаргу позивача до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

21 червня 2018 року справа № 826/24815/15 надійшла до Верховного Суду.

Касаційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у жовтні 2015 року податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з Товариствами з обмеженою відповідальністю «Востокторгсервіс-групп» та «Мікас плюс» за період діяльності з 01 березня 2013 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої складено акт від 16 жовтня 2015 року № 439/26-55-22-06/38522323 (далі - акт перевірки).

Виконуючим обов'язки заступника начальника податкового органу 30 жовтня 2015 року прийняті податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки.

Податковим повідомленням - рішенням №6 за порушення платником податків підпункту 135. 5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на 1 595 433 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 398 863 грн.

Податковим повідомленням - рішенням №6 за порушення Товариством пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, підпункту 14.1.23, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3, 198.6 статті 198, пункту 193.1 статті 193, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 1 679 425 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 839 712 грн.

Оцінку спірним правопорушенням, покладеним в основу прийняття податкових повідомлень-рішень, суди попередніх інстанцій здійснили виходячи із висновків акта документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з Товариствами з обмеженою відповідальністю «Востокторгсервіс-групп» та «Мікас плюс» за період діяльності з 01 березня 2013 року від 16 жовтня 2015 року № 439/26-55-22-06/38522323, яка проведена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

При цьому, суди попередніх інстанцій не звернули увагу на ту обставину, що обидва спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта перевірки від 29 липня 2015 року № 236/26-55-22-08/30723648. Цей акт перевірки не був предметом судового дослідження, що доводить ту обставину, що суди першої та апеляційної інстанцій встановили обставини, що мають істотне значення на підставі недопустимих доказів, а саме без дослідження акта перевірки, покладеного в основу їх прийняття.

Суд також погоджується з доводами касаційної скарги щодо наявності процесуальних порушень, допущених судом апеляційної інстанції при розгляді клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

У матеріалах справи наявна ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року, в мотивувальній частині якої зазначено, що «з метою з'ясування думки іншого учасника судового процесу - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо заявленого клопотання про призначення судово-економічної експертизи, розгляд даного клопотання буде здійснено в наступному судовому засіданні».

Дослідження змісту ухвал, прийнятих у наступному судовому засіданні, а також відтворення звукозаписів подальших судових засідань, дозволяє Верховному Суду прийти до висновку, що відповідне клопотання позивача так і залишилося не розглянутим судом апеляційної інстанції ні у наступному судовому засіданні, ні у подальших, що є грубим порушенням приписів пункту другого частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суд апеляційної інстанції надав перевагу висновкам експертизи, долученої до матеріалів справи відповідачем, яка проводилася у кримінальному провадженні через рік після прийняття спірних податкових повідомлень-рішень та не була покладена в основу їх прийняття.

Суд апеляційної інстанції не надав також оцінки доказам, долученим представником позивача під час судового розгляду у суді апеляційної інстанції, пославшись на те, що представник позивача не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції, до суду апеляційної інстанції, до суду касаційної інстанції, до Верховного Суду України з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Натомість судом апеляційної інстанції не встановлено чи надавалися такі документи під час перевірки, чи досліджувалися вони податковим органом, у порядку передбаченому положеннями статті 44 Податкового кодексу України.

При здійсненні нового судового розгляду судами слід враховувати, що витрати для цілей формування податкового кредиту з податку на додану вартість та податку на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність господарських операцій позивача з контрагентами, і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд погоджується з доводами скаржника, що сам факт наявності вироку у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили. Вироками у кримінальних справах, які набрали законної сили, встановлюється об'єктивна сторона складу злочинів посадових осіб контрагентів платника податків. Судам, аналізуючи зміст вироку, необхідно встановити чи були дії таких контрагентів спрямовані на реальне настання наслідків або лише на формування первинних документів за наслідками неіснуючих операцій, а також дослідити ким саме і у який період підписано первинні документи, які підтверджують факт понесення витрат, тощо.

Один лише факт здійснення кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено обвинувального вироку або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом касаційної інстанції) не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Відповідно до пунктів 1-3 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

За наслідками касаційного перегляду встановлена наявність порушень приписів всіх пунктів частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій не надано оцінки кожному специфічному, доречному та важливому аргументу, що є порушенням не тільки вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, але й невиконанням зобов'язань щодо пункту 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 4 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, частинами 2, 4 статті 353, статтями 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фім-Транс» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у справі № 826/24815/15 скасувати.

Адміністративну справу № 826/24815/15 направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер