Справа № 826/3178/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ
27 червня 2018 року № 826/3178/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 1 травня 2016 року з моменту набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» з урахуванням розміру посадового окладу визначеного цією постановою для Міністра, який визначений в розмірі 16000 грн., обчисливши її в розмірі 90% від сум грошового забезпечення без обмежень максимального розміру пенсії;

- виплатити ОСОБА_1 недовиплачену частину пенсії після її перерахування у вигляді різниці між нарахованою та фактично сплаченою пенсією.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач проходив військову службу на посаді Генерального інспектора Генеральної військової інспекції при Президентові України. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.09.2006, що набрало законної сили, зобов`язано провести перерахунок пенсії позивача, виходячи з рівня грошового забезпечення, яке встановлено для посади Міністра оборони України. У зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців посадовий оклад Міністра оборони збільшено, на підставі чого позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

03.04.2018 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що посада Генерального інспектора Генеральної військової інспекції не може бути прирівняна до посади Міністра оборони України, а тому, відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.05.2018 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Надалі, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.06.2018 продовжено розгляд справи.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи з 30.09.1998 по 16.01.2002 позивач проходив військову службу на посаді Генерального інспектора Генеральної військової інспекції при Президентові України.

17.01.2002 ОСОБА_1 призначено радником Міністра оборони України.

Відповідно до Указу Президента України № 1047/2001 від 05.11.2001 за військовослужбовцями, які проходили службу в інспекції, зберігаються на весь період служби розміри посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення, які вони мали до звільнення з Інспекції.

На підставі такого Указу Президента України за рішенням Міністра оборони України введено примітку до штату, яка дозволяла за штатною посадою, на яку позивач призначений (радника Міністра оборони України зі штатно-посадовою категорією «генерал-полковник») виплачувати посадовий оклад за посадою Генерального інспектора Генеральної військової інспекції при Президентові України, а саме в розмірі 380 грн.

Відповідно до схеми посадових окладів офіцерського складу за основними типовими посадами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 № 829, такий посадовий оклад дорівнював окладу Міністра оборони України,.

16.11.2004 Президентом України видано Указ № 1406/2004 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у відставку за станом здоров`я.

Відповідно до цього видано наказ Міністра оборони України від 23.11.2004 № 989 (по особовому складу), яким ОСОБА_1 оголошено звільненим з військової служби у відставку за п. 67, підп. «б» (за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України.

Надалі, наказом директора адміністративного департаменту Міністерства оборони України від 25.11.2004 № 77 (по стройовій частині) позивач з 09.12.2004 виключений зі списків особового складу Міністерства оборони України, всіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік до Шевченківського районного в м. Києві військового комісаріату.

Після звільнення з військової служби з 10.12.2004 позивачу нарахована і виплачується пенсія за вислугу років.

У зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на виконання постанови Солом`янського районного суду у м. Києві від 04.09.2006 у справі № 2-3507/06, що набрала законної сили, обчислено пенсію виходячи з розміру грошового забезпечення, яке було обраховане за посадовим окладом Міністра оборони.

Наразі, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 90% сум грошового забезпечення за відповідною посадою Міністра оборони України в розмірі 18747,00 грн.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу»» від 20.04.2016 № 304 посадовий оклад міністра встановлено у розмірі 16000 гривень.

01.02.2018 позивач звернувся з листом до Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві з приводу проведення перерахунку раніше призначеної пенсії відповідно до розмірів посадових окладів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» без обмеження максимального розміру пенсії та обчислюючи розмір пенсії, виходячи з 90% сум грошового забезпечення.

22.02.2018 листом № 6512/03/С-1210 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві відмовило позивачу в проведенні перерахунку його пенсії.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі по тексту також Закон № 2262-ХІІ).

Даним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою ст. 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

З позовної заяви убачається, що позивач, як на підставу для перерахунку пенсії, посилається на Постанову Кабінету Міністрів України № 304 від 20.04.2016 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», якою, зокрема установлено новий (збільшений) оклад Міністра оборони України, у розмірі 16000 грн., що відображено у додатку до Постанови № 304.

У матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія постанови Солом`янського районного суду у м. Києві від 04.09.2006 у справі № 2-3507/06, що набрала законної сили, якою обчислено пенсію виходячи з розміру грошового забезпечення, яке було обраховане за посадовим окладом Міністра оборони.

Положеннями ч. 4. ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не надано доказів, що спростовують висновки суду, викладені в постанові Солом`янського районного суду у м. Києві від 04.09.2006 у справі № 2-3507/06 щодо права позивача на перерахунок пенсії, виходячи з рівня грошового забезпечення, яке встановлено для посади Міністра оборони України, суд вважає, що зазначене вище судове рішення має преюдиційне значення для даної справи, відповідно обставини щодо права позивача на перерахунок пенсії, виходячи з рівня грошового забезпечення міністра доказуванню не підлягають.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01.05.2016, тобто з моменту набуття чинності постанови Кабінету Міністрів України № 304, суд зазначає таке.

Як зазначалось вище, спеціальним законом, яким урегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон № 2262-ХІІ.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 51 Закону України № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи установлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв`язку з набуттям чинності Постановою № 304, не проведений з 01.05.2016 саме з вини державних органів, на яких покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01.05.2016 є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог ч. 3 ст. 51 Закону України № 2262-ХІІ.

Таким чином, ураховуючи те, що право позивача на перерахунок пенсії установлено чинним законодавством України, ним дотримано всі вимоги, для проведення перерахунку пенсії, суд вважає, що позивач має законні підстави щодо перерахунку його пенсії саме з 01.05.2016.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії без її обмежень максимальним розміром, суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У свою чергу, захист прав, свобод та інтересів слід відрізняти від їх охорони. Охорона прав та інтересів має на меті запобігти їх порушенню. Охорона здійснюється шляхом встановлення відповідних норм права, правових стимулів, заборон тощо. Натомість, захист прав здійснюється виключно у разі їх порушення.

Отже, варто розуміти, що суд насамперед повинен установити чи має місце порушення прав позивача, а позивачу при зверненні до суду із позовом до суб`єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства слід довести попереднє виникнення між сторонами у справі публічно-правових відносин та порушення своїх прав. Таким чином, необхідно запобігти задоволенню вимог на майбутнє, оскільки таке суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Як убачається з листа відповідача № 6512/03/С-1210 від 22.02.2018, пенсія позивача у розмірі 17151,50 грн. (розмір виплати за вересень 2011 року) виплачується відповідно до вимог діючого законодавства та з урахуванням обмежень, установлених Законами України № 1774-VIII, № 2246-VIII. Отже, у своїй відмові відповідач зазначає про обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Варто зазначити, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України; держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (ч. 1, 2, 5 статті 17 Конституції України).

Забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей закріплено у ч. 5 ст. 17 розділу I «Загальні засади» Конституції України, який визначає такі основи конституційного ладу в Україні, як, зокрема, суверенітет, територіальна цілісність та недоторканність України, захист яких покладається на Збройні Сили України та інші військові формування.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004).

Норми частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 20.12.2016 (справа N 1-38/2016) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року N 2262-XII зі змінами, а саме;

- частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;

Отже, Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом N 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Також, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII встановлено, що дія цього закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються з 01 січня 2016 року.

Відтак, обмеження щодо максимального розміру пенсії не можуть бути застосовані до пенсії ОСОБА_1 , оскільки вона призначена у 2004 році, тобто значно раніше чим до 01 січня 2016 року.

Таким чином, заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені, з огляду на що, суд вважає, що пенсія позивача після перерахунку не може бути обмежена її максимальним розміром.

Суд відхиляє посилання представника Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на Указ Президента України № 582/98 від 02.06.1998, яким доповнений абзац 2 п. 8 Положення про Генеральну військову інспекцію при Президентові України, затвердженого Указом Президента України від 25.03.1996 № 210, реченням такого змісту: «За умовами медичного обслуговування вони прирівнюються до відповідних категорій працівників Адміністрації Президента України», оскільки дані положення стосуються реалізації медичного обслуговування, що є відмінним та не стосується пенсійного забезпечення.

Стосовно посилання у відзиві на позовну заяву, в якому відповідач звертає увагу на вимоги наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 195 від 19.07.2010 «Про затвердження Порядку видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, ліквідованих без визначення правонаступника, та були звільнені зі служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, або в разі перейменування (відсутності) посад», згідно яких проведено аналогію між посадовими окладами посадових осіб Генеральної військової інспекції при Президентові України та Адміністрації Президента України. Так посада Першого заступника Генерального інспектора прирівнюється до посади Першого заступника Глави Адміністрації Президента України, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до схеми посадових окладів Генеральної військової інспекції при Президентові України, затвердженої Указом Президента України № 774/2000 від 08.06.2000 «Про посадові оклади військовослужбовців Генеральної інспекції України», розмір посадового окладу Генерального інспектора дорівнює 380 грн., а Першого заступника Генерального інспектора - 370 грн.

На сьогоднішній день постановою Кабінету Міністрів України № 304 від 20.04.2016 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» посадовий оклад Першого заступника Глави Адміністрації Президента України дорівнює 16000 грн., а Глави Адміністрації Президента України - 18000 грн..

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 з 30.09.1998 по 16.01.2002 проходив військову службу на посаді Генерального інспектора Генеральної військової інспекції при Президентові України, якого з 17.01.2002 призначено радником Міністра оборони України.

Відповідно до Указу Президента України № 1047/2001 від 05 листопада 2001 року за військовослужбовцями, які проходили службу в інспекції, зберігаються на весь період служби розміри посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення, які вони мали до звільнення з Інспекції.

На підставі даного Указу Президента України за рішенням Міністра оборони України було введено примітку до штату, яка дозволяла за штатною посадою, на яку позивач був призначений, а саме радника Міністра оборони України зі штатно-посадовою категорією «генерал-полковник», виплачувати йому посадовий оклад за посадою Генерального інспектора Генеральної військової інспекції при Президентові України.

Відповідно до схеми посадових окладів офіцерського складу за основними типовими посадами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 № 829 такий посадовий оклад дорівнював окладу Міністра оборони України, що свідчить про віднесення ОСОБА_1 до певної категорії військовослужбовців.?

Отже, у даному випадку не підлягають застосуванню вимоги наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 195 від 19.07.2010, оскільки позивач звільнявся з посади радника Міністра оборони, а не з посади Генерального інспектора, тобто він не звільнявся з військової служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посади Генерального інспектора.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 72 - 77, 90, 241 - 246, 255, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві (, вул. Бульварно - Кудрявська, 16, м. Київ, 04053) провести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату пенсії, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 304 від 20.04.2016 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», з урахуванням розміру посадового окладу визначеного даною постановою для Міністра оборони України, обчисливши її в розмірі 90 % від сум грошового забезпечення без обмежень максимального розміру пенсії, з 01.05.2016 з урахуванням проведених виплат.

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 - 297 цього Кодексу.

Суддя Н.М. Шевченко