Справа № 803/1199/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 червня 2018 року

Київ

справа №803/1199/17

адміністративне провадження №К/9901/51589/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року

та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року

у справі № 803/1199/17

за позовом Державного підприємства "Луцький ремонтний завод" Мотор"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 06 червня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому встановлено строк на усунення недоліків 10 днів з моменту отримання ухвали.

25 червня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване вчасною первинною подачею касаційної скарги та її поверненням через не підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу. Окрім того скаржник зазначає про те, що повторну касаційну скаргу подано одразу після сплати судового збору у справі.

Відповідно до положень частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до Закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, оскаржувана постанова прийнята 31 січня 2018 року, а касаційна скарга подана 21 травня 2018 року, що підтверджується поштовим штемпелем на копії конверта в якому надійшла касаційна скарга.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відповідач зазначає про вчасну первинну подачу касаційної скарги та її поверненням через не підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, окрім того скаржник зазначив про відсутність коштів для своєчасної сплати судового збору.

Колегія суддів вважає, що наведені скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору.

Окрім того, Пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Кабінет Міністрів України зобов'язаний забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Окрім того, з огляду на приписи статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, який діє як суб'єкти владних повноважень, однак, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, в тому числі, вирішувати питання, пов'язані з організацією претензійно - позовної роботи через представника з наданням йому на підтвердження таких повноважень документів, які відповідають положенням Кодексу адміністративного судочинства України.

В поданні повторної касаційної скарги більш ніж через два місяці після отримання ухвали про повернення касаційної скарги не вбачається наміру добросовісної реалізації належного права на касаційне оскарження судового рішення та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Зазначені ж у заяві відповідача про поновлення строку касаційного оскарження підстави не відповідають наведеним вище критеріям і не можуть бути визнані поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Також, Суд вважає за необхідне зазначати, що повернення первинної касаційної скарги через не підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, не означає можливість повторного звернення до суду касаційної інстанції у будь-який час після такого повернення, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Окрім того, Суд вважає за необхідне зазначити про некоректність посилання податкового органу на ухвали Верховного Суду, якими поновлено строк на касаційне оскарження та відкрито провадження у справі, оскільки кожна справа носить індивідуальний характер. Норми процесуального законодавства щодо поновлення строку на касаційне оскарження не є абсолютними та надають суду касаційної інстанції можливість в кожному конкретному випадку оцінити поважність причин пропуску на касаційне оскарження.

Таким чином, Суд вважає необґрунтованим клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та визнає підстави зазначені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Таким чином, станом на 26 червня 2018 року відповідач не зазначив поважні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та не надав належні докази на їх підтвердження.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

За наведених обставин у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною 6 статті 121, пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року у справі № 803/1199/17 за позовом Державного підприємства "Луцький ремонтний завод" Мотор" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Р.Ф. Ханова

І.А.Гончарова

І.Я.Олендер