Справа № 805/2216/18-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 р. Справа№805/2216/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., суддів Загацької Т.В., Христофорова А.Б., при секретарі Кіксель В.П., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття нормативно-правового акту, який визначає умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури; зобовязання прийняти нормативно-правовий акт, -

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2018 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Севастопольська, 96) звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України (01008, м.Київ, вул.Грушевського, 12/2). Просив визнати протиправною бездіяльність щодо неприйняття нормативно-правового акту, який визначає умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури; зобовязати прийняти такий нормативно-правовий акт. В обґрунтування зазначив, що з вересня 2013 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру». 23 серпня 2017 року Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Маріуполя відмовлено у перерахунку пенсії через відсутність нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України, який би визначав порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Не приймаючи відповідний порядок для перерахунку пенсії, відповідач тим самим порушує право позивача на перерахунок пенсійних виплат.

12 квітня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19 квітня 2018 року.

19 квітня 2018 року ухвалою суду відкладено розгляд справи до 16 травня 2018 року.

16 травня 2018 року до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що відповідач дотримуючись вимог Закону України «Про Кабінет Міністрів» та Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007, вживав заходи щодо розроблення, прийняття та затвердження порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Не погодження даного проекту нормативно-правового акту з Міністерством фінансів України та Міністерством економічного розвитку та торгівлі України унеможливлює його подання на розгляд відповідачу. Вважає необґрунтованим твердження позивача щодо бездіяльності з боку Кабінету Міністрів України, яка полягає у неприйнятті порядку, що визначає умови перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

23 травня 2018 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що у звязку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» наявний обовязок у відповідача прийняти нормативно-правовий акт, спрямований на реалізацію статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, та статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ. Неприйняття відповідного нормативно-правового акту підтверджується листом Секретаріату КМ України від 28.02.2018 №17-18/501 та фактично визнається відповідачем у відзиві, у звязку з чим не потребує надання додаткових доказів з боку позивача.

26 червня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у повному обсязі, посилаючись на обставини аналогічні викладеним у відзиві.

Заслухавши представників сторін та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) проживає за адресою: 84302, Донецька область, вул.Севастопольська, 96, згідно пенсійного посвідчення № є пенсіонером за вислугою років.

Відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ позивачу призначено пенсію.

18 травня 2018 року Управлінням Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.05.2018 №4965 на перерахунок пенсії за нормами Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 прийнято рішення №56 про відмову у перерахунку пенсії через відсутність постанови Кабінету Міністрів України, яка визначає порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, законодавець делегував Уряду повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_2 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Частиною 1 статті 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Згідно частин 2, 3 статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.

Частина 3 статті 4 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України відповідно до Конституції України та цього Закону затверджує Регламент Кабінету Міністрів України, який визначає порядок проведення засідань Кабінету Міністрів України, підготовки та прийняття рішень, інші процедурні питання його діяльності.

Пунктом 1 параграфу 32 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 №950, визначено, що проекти актів Кабінету Міністрів України готуються на основі та на виконання Конституції і законів України.

Відповідно до частини 2 статті 50 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» проекти актів Кабінету Міністрів України готуються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Проекти актів Кабінету Міністрів України вносяться на розгляд Кабінету Міністрів України міністерствами, центральними органами виконавчої влади (крім тих, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через відповідного члена Кабінету Міністрів України), державними колегіальними органами, місцевими державними адміністраціями (частина 3 даної статті).

Згідно частини 1 статті 51 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України приймаються на засіданнях Кабінету Міністрів України шляхом голосування більшістю голосів від посадового складу Кабінету Міністрів України, визначеного відповідно до статті 6 цього Закону.

Відповідно до положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №423, міністерство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України до основних завдань якого віднесено, зокрема, здійснення контролю за діяльністю Пенсійного фонду України з ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, здійснює державне регулювання та нагляд за дотриманням закону щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі та щодо взаємодії Пенсійного фонду України з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених повноважень Міністерством соціальної політики України відповідно до вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» розроблено проект постанови «Про затвердження Порядку перерахунку призначення пенсій працівникам прокуратури».

Відповідно до параграфу 44 Регламенту розробник подає Міністерству юстиції України для проведення правової експертизи разом з пояснювальною запискою матеріали погодження.

9 грудня 2016 року Міністерством юстиції України складено висновок за результатами правової експертизи до проекту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахунку призначення пенсій працівникам прокуратури».

14 листопада 2016 року Уповноваженим у справах Європейського суду з прав людини складено висновок щодо відповідності положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини проекту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахунку призначення пенсій працівникам прокуратури».

Пунктом 5 параграфу 33 Регламенту встановлено, що проект акту Уряду підлягає обов'язковому погодженню усіма заінтересованими органами.

Відповідно до Регламенту, якщо питання, що потребує врегулювання, належить до компетенції кількох органів виконавчої влади, розробником проекту акту Кабінет Міністрів є орган, компетенція якого у відповідній сфері правового регулювання є домінуючою. Інші органи виконавчої влади, що відповідно до компетенції беруть участь у розроблені проекту акту або його погодженні, є заінтересованими органами.

Судом встановлено, що листами Міністерства фінансів України від 06.10.2017 №31-09030-12-5/28175, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.10.2016 №3641-03/32095-03, Пенсійного фонду України від 30.09.2016 №30214/07-20 не погоджено даний проект постанови та надано зауваження, зокрема, щодо того, що за розрахунками Міністерства соціальної політики, реалізації проекту постанови потребуватиме додаткових видатків із державного бюджету, які в бюджеті Пенсійного фонду не передбачені.

Крім того, також, у зауваженнях зазначено, що виходячи зі змісту пункту 5 Прикінцевих Положень Закону України від 2 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Разом з цим, враховуючи порядок правозастосування нормативно-правових актів, які мають однакову юридичну силу за наявності суперечностей правових норм, пропозиція щодо затвердження запропонованого Порядку потребує додаткового обґрунтування на предмет відповідності проекту постанов Кабінету Міністрів України актам, що мають вищу юридичну силу.

Разом з цим, суд наголошує, що існує законодавчо визначена процедура затвердження нормативно-правового акту. Прийняттю постанови «Про затвердження Порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури» на засіданні Кабінету Міністрів України шляхом голосування передує погодження проекту акту Уряду усіма заінтересованими органами.

Враховуючи те, що розроблений проект постанови «Про затвердження Порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури», не погоджений Пенсійним фондом України, Міністерством фінансів України, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, що унеможливлює його затвердження Кабінетом Міністрів України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття нормативно-правового акту.

Щодо зобовязання відповідача прийняти такий нормативно-правовий акт, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено зобов'язання субєкта владних повноважень прийняти рішення, однак, суд не наділений правом порушувати законодавчо-встановлену процедуру затвердження нормативно-правового акту, у звязку з чим позовні вимоги в частині зобовязання відповідача прийняти нормативно-правовий акт задоволенню не підлягають.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Севастопольська, 96) до Кабінету Міністрів України (01008, м.Київ, вул.Грушевського, 12/2) про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені у судовому засіданні. Повний текст рішення суду буде складено 27 червня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Кошкош О.О.

Судді Загацька Т.В.

ОСОБА_3