Справа № 761/20773/16-а
Суддя: Гуменюк А. І.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/17/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції УПП в м. Києві ДПП роти № 7 батальойону № 4 Оніщенка Валентина Олександровича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, визнання недійсною постанови, скасування стягнення у виді штрафу та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 03 червня 2016 року, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції роти № 7 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Києві Оніщенка Валентина Олександровича (далі - Відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 травня 2016 року Відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за рух по смузі для руху громадського транспорту транспортного засобу Відповідача марки INFINITY, державний реєстраційний знак НОМЕР_1. Позивач не погоджується із причиною та підставами притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного вище правопорушення, оскільки немає жодних фото та відео доказів, пояснень свідків вчинення Позивачем правопорушення. Вважає, що вказану постанову у справі про адміністративне правопорушення було винесено Відповідачем без дотримання вимог статей 245, 276, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також інспектором у постанові не зазначено відомості про майновий стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інформації про місце вчинення правопорушення. Просив суд ухвалити судове рішення, яким визнати протиправними дії Відповідача, а також визнати недійсною постанову ПСЗ № 014000 у справі про адміністративне правопорушення від 21 травня 2016 року, скасувати стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач у судовому засіданні, адміністративний позов підтримав повністю, з підстав, зазначених в позовній заяві. Позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у судовому засіданні адміністративний позов не визнали повністю. У задоволенні позовних вимог просили суд відмовити у повному обсязі. Підтримали письмові заперечення проти позову, надані представником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, де останній зазначив, що оскільки постанова про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 014000 від 21 травня 2016 року винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства, підстав для її скасування немає, адже докази, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність Позивача, відсутні.

Заслухавши пояснення Позивача, Відповідача, представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, показання свідка на стороні Відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з частиною першою статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

За змістом частини першої статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктами 3 та 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» від 07 серпня 2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 17.1. Правил дорожнього руху України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8. або 5.11. забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно з частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом частини 5 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За змістом статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 21 травня 2016 року о 17 год. 00 хв., водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки INFINITY G37, державний номерний знак НОМЕР_1, у місті Києві, по вул. Олени Теліги здійснив рух по смузі руху маршрутних транспортних засобів, позначеної лінією 1.1. дорожньої розмітки та знаком 5.11., порушивши вимоги пункту 17.1. Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що 21 травня 2016 року Інспектором Управління патрульної поліції роти № 7 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м.Києві лейтенантом Оніщенком Валентином Олександровичем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. (а.с. 5).

У судовому засіданні, котре відбулося 31 березня 2017 року, свідок на стороні Відповідача ОСОБА_3, пояснив суду, що 21 травня 2016 року він був напарником прикриття Відповідачу, патрулювання вони здійснювали разом. Зауважив, що Позивач 21 травня 2016 року о 17 год. 00 хв. чітко їхав по смузі, призначеній для руху маршрутних транспортних засобів, що містить відповідні позначки, не намагаючись перелаштуватися в іншу смугу для руху транспортних засобів. Крім того, Позивач тривалий час не виконував вимоги співробітників поліції про зупинку, а коли зупинився - відмовлявся надавати відповідні документи для огляду.

Звертаючись із адміністративним позовом до суду, Позивач не заперечував факт виїзду ним на смугу для руху для маршрутних транспортних засобів, тому аналізуючи фактичні обставини справи, встановлені судом, вивчивши матеріали справи, останній приходить до висновку, що Інспектором Управління патрульної поліції роти № 7 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом Оніщенком Валентином Олександровичем постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого пунктом 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було винесено цілком правомірно.

Таким чином, адміністративний позов в цілому необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статті 68 Конституції України, статей 8, 9, 33, 122, 252, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статті 23 Закону України «Про національну поліцію» від 07 серпня 2015 року, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, керуючись статтями 6, 8-12, 14, 18, 69, 71, 72, 159-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції УПП в м. Києві ДПП роти № 7 батальойону № 4 Оніщенка Валентина Олександровича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, визнання недійсною постанови, скасування стягнення у виді штрафу та закриття провадження у справі - в і д м о в и т и.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним адміністративним судом, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :