Справа № 288/448/18
Суддя: Зайченко Є. О.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/448/18
Провадження № 2-а/288/21/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судового засідання Мітніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області капрала поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 (далі Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області капрала поліції ОСОБА_2 (далі Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

На обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 30 березня 2018 року, Відповідачем було винесено постанову серії ВР № 310108 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (далі Постанова). Підставою для винесення оскаржуваної постанови є порушення підпункту «ґ» пункту 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме на 237 кілометрі автодороги Київ Чоп, Позивач керував автомобілем DAF ХF 105.460, номерний знак НОМЕР_1, що знаходиться у власності ТОВ «ІВЕНРАЙС», без наявного полісу (сертифікату) обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач вказує, що вказана Постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме Постанова була винесена Відповідачем в неналежному місці, оскільки її слід було виносити за місцезнаходженням Управління патрульної поліції в місті Житомир, за адресою: м.Житомир вул.Покровська,96. Також, Позивач зазначає, що діями Відповідача порушено його право на ознайомлення з матеріалами справи, дачу пояснень, подання доказів, заявлення клопотань та користування юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 310108 від 30 березня 2018 року, справу закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, 25 квітня 2018 року надав до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розгляд справи здійснювати за його відсутності. /а.с.16/

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, його неявка не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних доказів. 10 травня 2018 року надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що чинним законодавством закріплено обовязок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат). Позивачем не спростовано в позовній заяві факт відсутності на момент перевірки, полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності та відповідно і факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП. Вказує, що аналіз чинних законодавчих норм законодавства вказує на те, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення на місці вчинення такого правопорушення. /а.с.19-20/

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 310108 від 30 березня 2018 року, винесеної поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області, капралом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3, керував автомобілем DAF ХF 105.460, номерний знак НОМЕР_1, що знаходиться у власності ТОВ «ІВЕНРАЙС», 30 березня 2018 року о 11 годині 18 хвилин на 237 км а/д Київ Чоп, з напівпричепом ЕХО 99021 д.н.з. НОМЕР_2 на якого не мав поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1.ґ Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425.00 гривень.

Пунктом 2.1.ґ Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до частини першої статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в поданому позові вказує, що підставою для скасування постанови є те, що її було винесено в не належному місці та що, діями Відповідача порушено його права.

Частиною першою статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 126 КУпАП.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Зазначена норма права вказує на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 126 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. А відтак не потребує додаткового розяснення про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими Розділом ІV КУпАП.

Згідно частини другої, третьої статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 цього Кодексу.

За змістом пункту 1 частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи Позивача наведені ним в позовній заяві, як на підставу для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а саме законом передбачено порядок розгляду справи та винесення постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення зокрема статті 126 КУпАП на місці вчинення правопорушення; доказів наявності порушення прав Позивача діями Відповідача, не надано також, оскільки Позивач в оскаржуваній Постанові клопотань, щодо розгляду справи не заявляв. Окремо слід зазначити, що Позивачем в позовній заяві не спростовано та до матеріалів справи не долучено підтвердження наявності полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України чи відповідають вони критеріям визначеним в даній нормі, зокрема щодо обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд приходить до висновку, що вирішуючи питання про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, оцінивши надані Позивачем при зупинці докази та за своєю правосвідомістю, встановив порушення Позивачем вимог п.2.1.ґ ПДР України, виніс законну постанову у справі про адміністративне правопорушення. Стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах статті КУпАП, за якою Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позивач не зробив посилань на обставини та не надав відповідних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, зокрема наявності в нього полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який давав би змогу для суду зробити висновок про те, що постанову у справі про адміністративне правопорушення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 19 Конституції України; «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853; пунктом 31.4.3.в. Правил дорожнього руху України; Законом України «Про Національну поліцію»; статтями 33, 126, 222, 251, 252, 258, 268, 278, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-255, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області капрала поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_4