Справа № 215/5133/17
Суддя: Дудіков А. В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/5133/17
номер провадження 2-а/215/42/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді - Дудікова А.В.

при секретарі - Бисовій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №215/5133/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП, про визнання неправомірною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення БР №035721 від 10.11.2017р., -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, інспектора 2 роти 1-го батальйону УПП в м. Кривому Розі ДПП про визнання неправомірною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія БР №035721 від 10.11.2017р.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що постановою серії БР №035721 від 10.11.2017р. її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 грн. Вказану постанову вважає незаконною та такою, яка підлягає скасуванню у звязку з тим, що дорожня розмітка 1.30 ПДР України, що знаходиться на парковці торгівельно-розважального комплексу Сонячна Галерея, адреса площа 30-років Перемоги 1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області не відповідає національним стандартам. Вказана розмітка була нанесена без відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на нанесення дорожньої розмітки з врахуванням вимог ст.ст. 17, 19 Закону України Про автомобільні дороги, ст. 6 Закону України Про дорожній рух, ст. 30 Закону України Про місцеве самоврядування та Правил дорожнього руху, тобто з порушенням вимог чинного законодавства, а тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

А тому, просила суд визнати неправомірною та скасувати постанову інспектора 2 роти 1-го батальйону УПП в м. Кривому Розі ДПП ОСОБА_2 від 10.11.2017р. серія БР №035721 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП до штрафу на користь держави в сумі 1 020 грн. Стягнути з бюджетних асигнувань УПП в м. Кривому Розі ДПП на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 500 грн.

Ухвалою суду від 27.11.2017р. відкрито провадження у даній справи та призначено судове засідання, запропоновано відповідачу подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

У січні 2018р. від відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП та про витребування доказів. Також відповідач подав відзив на позов, однак доказів направлення копії відзиву позивачу, суду не надано.

Ухвалою суду від 02.03.2018р. клопотання ОСОБА_2 задоволено, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП.

Ухвалою суду від 03.04.2018р. проведено підготовче судове засідання, в задоволені клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів відмовлено, закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивач, зазначила, що на позові наполягає.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №035721, 10.11.2017р. м. Кривий Ріг, пл. 30 річчя Перемоги 1, інспектор 2 роти 1-го батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенант ОСОБА_2, розглянув справу щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка керуючи транспортним засобом Mitsubishi ASX н.з.АЕ3006ЕК, 10.11.2017р. о 15:20 год. в м. Кривому Розі пл. 30 річчя Перемоги на парковці ТЦ «Сонячна Галерея», здійснила стоянку на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.30 ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 122 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 1 020 грн (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

В силу вимог п. 8.5 Правил дорожнього руху дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

З додатку 2 до Правил дорожнього руху судом встановлено, що розмітка 1.30 встановлює стоянку для інвалідів.

Норма ст. 61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Чинне законодавство передбачає такі адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, як: попередження; штраф; штрафні бали; оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; громадські роботи; виправні роботи; адміністративний арешт; арешт з утриманням на гауптвахті.

Із системного аналізу вказаних норм встановлено, що тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Пунктом 34.1 ПДР України встановлено, що дорожня горизонтальна розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 8.5-1 ПДР України, дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад здійснюється органами місцевого самоврядування.

У листі управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради від 22.11.2017р. № Л-1689-13 вказано, що Криворізькою міською радою рішення про нанесення дорожньої розмітки 1.30, яка позначає місце стоянки транспортних засобів для інвалідів біля супермаркету «Сонячна галерея» за адресою: площа 30-річчя Перемоги 1, не приймалось (а.с.21).

Також виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради у листі від 17.11.2017р. зазначив, що схема організації дорожнього руху на території біля ТРК «Сонячна галерея» за адресою: майдан 30-річчя Перемоги, буд. 1, Саксаганською районною у місті радою не затверджувалася (а.с.22).

Управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради листом від 19.03.2018 №1445 повідомило, що рішенням міської ради від 28.04.2010 №3849 надано ПрАТ «УкрПанГруп» в оренду земельну ділянку площею 7,6504 га на майдані 30-річчя Перемоги, 1 для розміщення гіпермаркету. Станом на 16.03.2018р. на вказану земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства України оформлений договір оренди земельної ділянки з терміном дії до 29.06.2021 (а.с.69).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що розмітка 1.30 ПДР України нанесена з порушенням вимог чинного законодавства, а отже в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 035721 від 10.11.2017р. інспектора 2 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в сумі 1 020 грн, підлягає скасуванню.

Позовна вимога щодо визнання неправомірною постанови не підлягає задоволенню, оскільки такі дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності тому в задоволенні цієї позовної вимоги, слід відмовити.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI " Про адвокатуру та адвокатську діяльність ") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, що міститься в п.48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі ( наприклад, подання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2464 ОСОБА_4 має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.7), яка прийняла від ОСОБА_1М, на підставі договору від 13.11.2017р. 500 грн, що підтверджується квитанцією про сплату гонорару, тобто документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу (а.с.8).

У акті виконаних робіт від 17.11.2017р., адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_1, вказано які послуги надав адвокат та які дії були ним проведені, що узгоджується з вимогами Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI" Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах",

З огляду на викладене, судові витрати у розмірі 500,00 грн. підлягають стягненню з управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 241-243, 245, 250, 255 КАС України,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП, про визнання неправомірною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушенняБР №035721 від 10.11.2017р., - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 035721 від 10.11.2017р. інспектора 2 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в сумі 1 020 грн.

Стягнути з управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) витрати, повязані з правничою допомогою адвоката у розмірі 500 грн за рахунок бюджетних асигнувань.

В задоволені іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 червня 2018 року.

Суддя: