Справа № 592/4645/18
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/4645/18
Провадження №2-а/592/299/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Троценко Ю. Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

27.04.2018 року представник позивача за довіреністю головний спеціаліст-юрисконсульт відділу представництва інтересів Фонду в судах та інших органах юридичного управління головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови, в якому він зазначив про те, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління Сумській області від 10.04.2018 року було відкрито виконавче провадження № 56133618 про зобовязання головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей , постанови Кабінету Міністрів України № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб , постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції , № 947 від 18.11.2015 року Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України 09.03.2006 року № 268 , починаючи з 01.01.2016 року та стягнуто з головного управління виконавчий збір у розмірі 14892 грн. . Оскаржувана постанову державного виконавця надійшла до головного управління 12.04.2018 року, що підтверджується копією сторінки журналу вхідної кореспонденції. Головне управління не погоджується з вказаною постановою державного виконавця та вважає, що державний виконавець безпідставно стягує з головного управління виконавчий збір в сумі 14829 грн. . Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) , що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, з урахуванням дати видачі спірних постанов, урегульовано нормами Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII. Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII) . Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України № 1404-VIII державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. За приписами ч. 5 ст. 26 Закону України № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. В постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону. Ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Разом з тим, п. 1 ч. 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню. Відповідно до ст. 1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сімї у випадках, визначених цим Законом. Пенсія це періодичний платіж, виплата якої не обмежена у часі, а підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особою, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно повязане з виплатою пенсії і також має невизначений у часі граничний термін виплат. Враховуючи, що перерахунок та обчислення пенсії ОСОБА_2 і подальші її виплати є періодичними платежами, що виплачуються щомісячно без обмеження граничного терміну їх виплати, розповсюджується на спірні відносини положень п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження , за якими виконавчий збір за такими виплатами не стягується. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017 року у справі № 592/4907/17. Відповідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Разом з цим, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону № 1404-VIII, він просив суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП № 56133618 до вирішення справи по суті. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 19, 34, 74 Закону України Про виконавче провадження ; ст. ст. 19, 287 КАС України, він просив: 1. Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП № 56133618 до вирішення справи по суті. 2. Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2018 року ВП № 56133618. 3. Справу розглядати за участю представника головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вхідний № 16702/18 від 27.04.2018 року) (а. с. 3, 4) .

03.05.2018 року представник відповідача за довіреністю старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на позовну заяву, в якому він зазначив про те, що на розгляді у Ковпаківському районному суді м. Суми перебуває позов Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, з якою відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області не погоджується та не визнає з наступних причин. На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавче провадження (АСВП № 56133618) з примусового виконання виконавчого листа № 592/14332/17, виданого 03.04.2018 року Ковпаківським районним судом м. Суми, про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 та виплату пенсії відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб , постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції , № 947 від 18.11.2015 року Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 , починаючи з 01.01.2016 року. 10.04.2018 року державним виконавцем у відповідності до ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови було направлено сторонам до відома та виконання. В п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність боржнику сплатити виконавчий збір у розмірі 14892,00 грн. на користь держави. Слід зазначити про те, що п. 2 вищевказаної постанови зазначено про необхідність виконання рішення суду протягом 10-ти робочих днів. Станом па 02.05.2018 року відомостей щодо виконання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та судового рішення боржником ГУ ПФУ в Сумській області не надано, хоча в своїй позовній заяві боржник зазначає про те, що постанову про відкриття виконавчого провадження ним отримано 12.04.2018 року. Тобто, таким чином, боржником ГУ ПФУ в Сумській області грубо порушено вимоги Закону України Про виконавче провадження , адже, ч. 4 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа також про зміну місця роботи. Щодо зазначення у постанові постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні (АСВП № 56133618) відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області повідомляє наступне. Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що у виконавчому листі, виданому Зарічним районним судом м. Суми по справі № 592/14332/17 від 03.04.2018 року, зазначено про проведення перерахунку та виплату пенсійних виплат з їх відповідним їх підвищенням, то виконавчий збір за такими категоріями справ не стягується в силу приписів п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження , оскільки пенсійні виплати мають періодичний характер. 10.04.2018 року, як вже зазначалося, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій п. 3 зазначено про необхідність стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн. . Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області наголошує на тому, що за виконавчим документом, виданим Зарічним районним судом м. Суми, предметом стягнення не була пенсія, як періодичний платіж в розумінні Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , а було разове стягнення за судовим рішенням неправомірно невиплаченої її частини, у звязку з чим положення п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження не застосовується до спірних правовідносин. Варто зазначити про те, що приписами чинного Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавчий збір є заходом, що сприяє виконанню судового рішення. Також, Законом України Про виконавче провадження передбачено, що стягнення виконавчого збору у визначеному цим Законом розмірі є прямим обовязком державного виконавця при примусовому виконанні судового рішення. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.06.2017 року у справі № 295/2999/17, провадження № К/800/18463/17. Відповідно до ст. 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Варто зазначити про те, що всі дії, вчинені державним виконавцем, передбачені чинним законодавством України. Тому, на підставі вищевикладеного він просив: 1. Справу за адміністративним позовом ГУ ПФУ в Сумській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області скасування постанови закрити. 2. Відмовити у задоволенні позову у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю. 3. Справу розглядати без участі представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (вхідний № 17257 від 03.05.2018 року) (а. с. 12 15) .

Представник позивача за довіреністю головний спеціаліст юрисконсульт відділу представництва інтересів Фонду в судах та інших органах юридичного управління головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ОСОБА_1 та представник відповідача за довіреністю головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися. Про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Їхня неявка не є перешкодою для розгляду справи, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ст. 205 КАС України (а. с. 22, 23) .

Оголосивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, враховуючи наявність судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) ; 4) безсторонньо (неупереджено) ; 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) ; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України.

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги положення ч. 3 ст. 383 КАС України, згідно якій на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Із змісту п. 4 ч. 5 ст. 44 КАС України вбачається, що учасники справи зобовязані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Аналізуючи встановлені обставини справи, наведені норми нормативно-правових актів, якими врегульовані вказані спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 63 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Для прийняття рішення щодо застосування санкцій, передбачених вимогами ст. 63 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець повинен встановити дві обставини: по-перше, що судове рішення не виконано, по-друге, що рішення суду не виконано без поважних на те причин.

В оскаржуваній постанові не наведені доводи, на підставі яких державний виконавець дійшов висновку про відсутність у боржника поважних причин, які б унеможливлювали виконання боржником судового рішення. Жодних дій щодо перевірки цього факту державним виконавцем не здійснено.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч вимогам зазначеної статті відповідач, не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що боржник в силу своїх повноважень мав можливість виконати рішення суду, але не виконав його без поважних причин, а також що дії, які підлягали виконанню, могли бути виконанні лише боржником.

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець дійшов необґрунтованого висновку про невиконання у повному обсязі судового рішення по справі № 592/14332/17.

Оскільки постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області була прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Що стосується вимоги про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП № 56133618 до вирішення справи по суті, то суд дійшов наступного висновку.

Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

В даному випадку стягнення могло бути відбутися не на підставі виконавчого документа, а на підставі постанови державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, тому в цій частині вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому вони є такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 243, 251 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2018 року № 56133618.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: І.Г. Бичков