Справа № П/811/513/18
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2018-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/513/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретарів судового засідання Бондар Я.Г., Черної О.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№37)" (28624, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Інгульське, )

представник: Шевченко О.І.

відповідач: Головне управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

представник: Скрипник О.М.

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№37)" (надалі - ДП "СГ підприємство ДКВС України (№37)") звернулося до суду з позовами до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (надалі - ГУ ДФС у Кіровоградській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 12.01.2018 року, № від 12.01.2018 року; № від 12.01.2018 року.

Позови мотивовано тим, що спірними податковими повідомленнями - рішеннями до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 1020 грн. за платежами з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, з податку на додану вартість, з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій. Ці податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акту камеральної перевірки №00062/11-28-51-01/08680264 від 14.12.2017 року за вересень 2017 року, жовтень 2017 року, 3 квартал 2017 року та три квартали 2017 року, яким встановлено неподання звітності на ці періоди. Позивач не погоджується зі спірними рішеннями, оскільки всупереч абз.2 п.58.2 ст.58 Податкового кодексу у них не зазначено норму, порушення якої встановлено. Крім того, стверджує, що наведені в акті перевірки відомості про те, що відповідальними особами підприємства за період, що перевірявся, були керівник Шевченко О.І. та головний бухгалтер ОСОБА_3, не відповідає дійсності, оскільки Шевченко О.І. приступив до виконання обов'язків керівника підприємства на підставі наказу Міністерства юстиції України лише з 03.11.2017 року, а головний бухгалтер ОСОБА_3 приступила до виконання обов'язків лише з 07.11.2017 року, тому ці особи не можуть нести відповідальність за дії, які мало виконати попереднє керівництво підприємства, зокрема в.о. керівника підприємства ОСОБА_4, який займав цю посаду з 26.09.2017 року по 02.11.2017 року. Позивач наполягає на тому, що вини ані підприємства, ані його посадових осіб у недотриманні строків подання податкової звітності немає, оскільки 28.09.2017 року, 04.10.2017 року, 09.10.2017 року на підприємстві слідчими СВ Устинівського ВП Долинського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області спільно з працівниками прокуратури Кіровоградської області було вилучено всю бухгалтерську документацію, про що позивач листом від 24.11.2017 року повідомив начальника Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУДФС в Кіровоградській області. З цих підстав позивач просить суд визнати протиправними та скасувати спірні податкові повідомлення - рішення.

Ухвалами судді від 19.02.2018 року відкрито провадження в адміністративних справах за цими позовами №П/811/513/18, №П/811/515/18, №П/811/516/18.

Ухвалою суду від 11.04.2018 року адміністративні справи №П/811/513/18, №П/811/515/18, №П/811/516/18 об'єднано в одне провадження, прийнято рішення здійснювати розгляд об'єднаної справи №П/811/513/18 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 204, т.1)

Від представника відповідача до суду надійшли відзиви на позовні заяви із запереченнями проти позовів. У них представник відповідача посилався на те, що ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності подання податкових декларацій (розрахунків) позивача за періоди: вересень 2017 року, жовтень 2017 року, 3 квартал 2017 року та три квартали 2017 року та встановлено, що позивачем порушено терміни подання податкової звітності відповідно до пп.49.18.1 та пп.49.18.2 п.49.18 п.49 ПК України. На момент складання акту камеральної перевірки №00062/11-28-51-01/08680264 від 14.12.2017 року платником не подано податкові декларації з податку на додану вартість за вересень та жовтень 2017 року, податкову декларацію з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення за 3 квартал 2017 року, розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, за три квартали 2017 року. Тому за порушення граничних строків подання податкової звітності позивача притягнуто до відповідальності, передбаченої п.120.1 ст.120 ПК України, та накладено штрафи у розмірі 1020 грн., про що винесено спірні податкові повідомлення - рішення. Посилаючись також на те, що припинення підприємством трудових відносин з керівником не звільняє його від обов'язку подавати податкову звітність, представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Від позивача до суду надійшли відповіді на відзив, у яких він наполягав на невідповідності спірних податкових повідомлень - рішень вимогам статті 58 Податкового кодексу України та на відсутності вини підприємства у недотриманні строків надання податкової звітності, зумовленому незаконним вилученням його документів правоохоронними органами.

Відповідач правом подачі заперечень на відповідь не скористався.

До судового засідання 31.05.2018 року сторони подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ДП "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№37)" з 13.07.2000 року зареєстроване як юридична особа, перебуває на податковому обліку в Новоукраїнській ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області (Устинівське відділення) (а.с. 67 - 74, т.1)

У грудні 2017 року головним державним ревізором - інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Новоукраїнського управління ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку податкової звітності ДП "СГ підприємство ДКВС України (№37)", про що складено акт №00062/11-28-51-01/08680264 від 14.12.2017 року. (а.с. 9 - 10, т.1). За результатами перевірки встановлено, що підприємством в порушення норм пп.49.18.1 та пп.49.18.2 п.49.18 ст. 49 ПК України не подано зокрема:

- податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2017 року (граничний строк подання 20.10.2017 року), податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (граничний строк подання 20.11.2017 року);

- податкову декларацію з рентної плати за користування надрами за 3 квартал 2017 року (граничний строк подання 09.11.2017 року);

- розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, за три квартали 2017 року (граничний строк подання 09.11.2017 року).

Відповідно до цього акту, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено такі податкові повідомлення-рішення форми "ПС":

- № від 12.01.2018 року, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 1020 грн. за платежем податок на додану вартість (а.с. 148, т.1);

- № від 12.01.2018 року, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 1020 грн. за платежем рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення (а.с. 8, т.1);

- № від 12.01.2018 року, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 1020 грн. за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (а.с. 86, т.1).

Не погоджуючись з цими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що його предметом є перевірка законності накладення на позивача штрафів за порушення термінів подання податкової звітності.

Відповідно до підпункту 16.1.3. пункту 16.1 статті 16 Податкового Кодексу України (надалі - ПК України) платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пунктами 49.1, 49.2 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно з пунктами 49.18, 49.19 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: 49.18.1. календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; 49.18.2. календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків), згідно з відповідним розділом цього Кодексу, зазначена податкова декларація подається у строки, визначені пунктом 49.18 цієї статті для такого базового звітного (податкового) періоду.

Відповідно до абзацу 2 пункту 49.20 статті 49 ПК України граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом.

Судом установлено, що позивач є платником податку на додану вартість (а.с. 236, т.1), відтак на нього поширюються правила пункту 203.1 статті 203 ПК України, якими передбачено, що податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Всупереч цій нормі, а також пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України, позивач у встановлений строк не подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2017 року (граничний строк подання 20.10.2017 року), податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року (граничний строк подання 20.11.2017 року). Ці податкові декларації були подані ним лише 15.12.2017 року та 18.12.2017 року відповідно. (а.с. 50 -55, т.2)

Також позивач є платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин відповідно до пп.252.1.1 п.252.1 ст. 252 ПК України, оскільки має дозвіл на спеціальне водокористування №562, виданий 20.11.2015 року терміном до 11.11.2020 року. (а.с. 4 - 5, т.2)

Пунктом 257.1 статті 257 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Згідно з підпунктом 257.3.4 пункту 257.3 статті 257 ПК України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію з рентної плати за спеціальне використання води - за місцем податкової реєстрації.

Проте позивач у встановлений строк, передбачений пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України, не подав до контролюючого органу податкову декларацію з рентної плати за користування надрами за 3 квартал 2017 року (граничний строк подання 09.11.2017 року). Цю податкову декларацію було подано ним лише 28.12.2017 року (а.с. 41 - 46, т.2).

Відповідно до Статуту ДП "СГ підприємство ДКВС України (№37)" це державне підприємство засноване на державній власності і входить до сфери управління Міністерства юстиції України (а.с. 6 - 18, т.2), а тому на нього поширюються норми статті 11-1 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", якою передбачено, що державні унітарні підприємства та їх об'єднання зобов'язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року №138 затверджено Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, пунктом 3 якого передбачено, що частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства. Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Проте позивач у встановлений пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК строк не подав до контролюючого органу розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, за три квартали 2017 року (граничний строк подання 09.11.2017 року). Цей розрахунок було подано ним лише 28.12.2017 року (а.с. 47 - 49, т.2)

Статтею 120 ПК України передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Позивач, визнаючи, що на момент проведення камеральної перевірки ним не було подано податкову звітність, стверджував, що цьому завадив той факт, що 28.09.2017 року, 04.10.2017 року та 09.10.2017 року на підприємстві слідчими СВ Устинівського ВП Долинського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області спільно з працівниками прокуратури Кіровоградської області було вилучено всю бухгалтерську документацію підприємства, зокрема господарські договори, журнали синтетичного та аналітичного обліку, усі первинні документи, як на матеріальні цінності, так і фінансову документацію, головну книгу та касову книгу, на підтвердження чого надав суду копії протоколів огляду місця події та ухвал судів про задоволення скарг ДП "СГ підприємство ДКВС України (№37)" щодо незаконного вилучення цих речей та документів . (а.с. 11- 33, т.1)

Листом №357 від 24.11.2017 року виконуючий обов'язки директора ДП "СГ підприємство ДКВС України" (№37)" повідомив Устинівське відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУДФС в Кіровоградській області про те, що 28.09.2017 року, 04.10.2017 року, 09.10.2017 року співробітниками прокуратури Кіровоградської області були вилучені бухгалтерська документація за серпень - вересень 2017 року та фірмова печатка підприємства. У зв'язку з чим підприємство фізично не має змоги надати достовірно та своєчасно звітність. (а.с. 27, т.1).

У зв'язку з цим суд зазначає, що нормами чинного податкового законодавства передбачена можливість продовження граничних строків подання податкових декларацій, що відбувається за певними правилами та на визначених підставах.

Так, відповідно до пункту 102.6 статті 102 ПК України граничні строки для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, підлягають продовженню керівником (його заступником або уповноваженою особою) за письмовим запитом платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків: 102.6.1. перебував за межами України; 102.6.2. перебував у плаванні на морських суднах за кордоном України у складі команди (екіпажу) таких суден; 102.6.3. перебував у місцях позбавлення волі за вироком суду; 102.6.4. мав обмежену свободу пересування у зв'язку з ув'язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально; 102.6.5. був визнаний за рішенням суду безвісно відсутнім або перебував у розшуку у випадках, передбачених законом.

Штрафні санкції, визначені цим Кодексом, не застосовуються протягом строків продовження граничних строків подання податкової декларації згідно з цим пунктом.

Відповідно до пунктів 102.7, 102.8 статті 102 ПК України дія пункту 102.6 цієї статті поширюється на: 102.7.1. платників податків - фізичних осіб; 102.7.2. посадових осіб юридичної особи у разі, якщо протягом зазначених граничних строків така юридична особа не мала інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства України нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову звітність.

Порядок застосування пунктів 102.6 - 102.7 цієї статті встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1044, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.01.2011 року за №84/18822, затверджено Порядок застосування норм пунктів 102.6 - 102.7 статті 102 Податкового кодексу України (надалі - Порядок №1044), яким був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Цей Порядок визначає механізм продовження граничних строків для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань відповідно до норм Податкового кодексу України.

Пунктом 2 Порядку №1044 установлено, що у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:

- власник юридичної особи та/або уповноважений власником орган (далі - власник) - учасники (засновники) господарського товариства, загальні збори акціонерного товариства, засновники організації, інші особи або органи, до компетенції яких належить прийняття рішення про призначення (обрання) посадових осіб;

- документальне підтвердження - подання платником податків разом із заявою про продовження граничних строків документів, що підтверджують його право на таке продовження;

- обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - непереборна за даних умов сила (стихійне лихо, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, блискавка, пожежа, буря, повінь, землетрус, нагромадження снігу або ожеледь, вибух тощо), яка є обставиною, що звільняє фізичну особу або посадових осіб юридичної особи від відповідальності за невиконання обов'язків, передбачених податковим законодавством.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1044 продовження граничних строків для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань для посадових осіб юридичної особи здійснюється у разі, якщо протягом зазначених граничних строків така юридична особа не мала інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства України нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову звітність.

У пункті 5 Порядку №1044 визначено перелік обставин, за яких граничні строки підлягають продовженню, та види їх документального підтвердження.

Як передбачено пунктом 6 Порядку №1044, відсутність можливості у власника призначити інших посадових осіб може бути пов'язана з такими обставинами: 6.1. посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи. У цьому разі документальним підтвердженням цього факту є копії установчих документів юридичної особи, засвідчені у визначеному порядку; 6.2. юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи; 6.3 процедура призначення нової посадової особи та пов'язані з проведенням цієї процедури заходи, визначені законодавством, займають певний час.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1044 за наявності обставин, визначених у пунктах 3, 5, 6 цього Порядку щодо посадових осіб юридичної особи, платник податків може звернутися до органу державної податкової служби з письмовою заявою про продовження граничних строків.

Пунктом 8 Порядку №1044 установлені такі вимоги до змісту заяви платника податків про продовження граничних строків та порядок подання: 8.1 заява подається платником податків протягом тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення обставин, визначених цим Порядком, у довільній формі із стислим та чітким обґрунтуванням підстав для продовження граничних строків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів. У заяві надається вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ). Заява подається платником податків тільки разом із документальним підтвердженням. У разі необхідності продовження граничних строків для подання податкової декларації платником податків у заяві вказуються вид платежу, податковий період та суми грошового зобов'язання. За відсутності документального підтвердження, а також у разі невідповідності вимогам цього пункту така заява не розглядається, про що орган державної податкової служби повідомляє платника податків не пізніше п'яти робочих днів з дати отримання заяви; 8.2 у заяві юридичної особи обов'язково вказуються повне найменування юридичної особи, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження юридичної особи, номери телефонів (факсів, e-mail) посадових осіб (за наявності). Заява підписується керівником юридичної особи або особою, що його заміщує, та завіряється печаткою юридичної особи. Заява повинна мати реєстраційний номер та дату складання.

Пунктом 9 Порядку №1044 регламентований порядок та строки розгляду органом державної податкової служби заяви платника податків про продовження граничних строків: 9.1 орган державної податкової служби протягом двадцяти календарних днів від дня отримання заяви платника податків зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його на адресу заявника поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку; 9.2 керівник органу державної податкової служби (заступник керівника) може прийняти рішення про продовження строків розгляду заяви платника податків понад строки, визначені пунктом 9.1 цього Порядку, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного у пункті 9.1 цього Порядку; 9.3 рішення про продовження строків розгляду заяви платника податків може бути прийняте у разі потреби додаткового вивчення документів, якими супроводжується заява, експертного підтвердження справжності (дійсності) таких документів, необхідності надання органам державної податкової служби запитів компетентним органам щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків.

Проаналізувавши ці норми, суд зазначає, що вилучення бухгалтерських документів правоохоронними органами не відноситься до переліку випадків, за яких граничні строки для подання податкової декларації підлягають продовженню керівником контролюючого органу або звільняють юридичну особу від відповідальності за невиконання обов'язків, передбачених податковим законодавством, зокрема за порушення граничних строків для подання податкової декларації.

Водночас, суд зазначає, що у період виникнення спірних правовідносин на підприємстві мали місце обставини, передбачені пунктом 6.3 Порядку №1044, які давали платнику податків право звернутися до органу державної податкової служби з письмовою заявою про продовження граничних строків.

Відповідно до Статуту ДП "СГ підприємство ДКВС України (№37)", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2016 року №3590/5, управління підприємством здійснюється його директором, який призначається та звільняється з посади Державним секретарем Міністерства юстиції України в порядку, встановленому нормативно-правовими актами. З директором підприємства укладається контракт. Директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції Уповноваженого органу управління. У разі відсутності директора його обов'язки виконує головний інженер підприємства. Директор підприємства та головний бухгалтер підприємства несуть персональну відповідальність за додержання порядку ведення і достовірність обліку та статистичної звітності. (а.с. 6 - 18, т.2)

Статтею 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації.

Керівник підприємства зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Як установлено судом, наказом в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України №3366/к від 01.09.2017 року виконуючим обов'язки директора ДП "СГ підприємство ДКВС України (№37)" був призначений ОСОБА_6 (а.с. 221, т.1).

На той час бухгалтерська служба підприємства нараховувала 4 посади: головний бухгалтер та 3 бухгалтери. (а.с. 229, т.1, а.с. 20, т.2)

Між тим, керівник позивача - в.о. директора ДП "СГ підприємство ДКВС України (№37)" ОСОБА_6 28.09.2017 року був затриманий в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2017 року щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. (а.с. 222 - 228, т.1).

У зв'язку з цим у цей період його обов'язки відповідно до Статуту виконував головний інженер підприємства ОСОБА_4 До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зміни до відомостей про юридичну особу щодо нього як керівника та підписанта юридичної особи внесені 25.10.2017 року (а.с. 74, т.1)

Виданими ним наказами №27о/с від 28.09.2017 року, №29о/с від 29.09.2017 року звільнено за власним бажанням бухгалтерів бухгалтерії ДП "СГ підприємство ДКВС України (№37)" ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також головного бухгалтера ОСОБА_9 (а.с. 217, 218, 230, т.1).

Бухгалтер бухгалтерії ОСОБА_10 у період з 05.10.2017 року по 08.10.2017 року перебувала у відпустці, з 09.10.2017 року по 18.10.2017 року - на лікарняному, з 23.10.2017 року по 28.10.2017 року - знову у відпустці. (а.с. 219, 220, 231, 232, т.1 )

Зрештою наказом в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України №4302/2 від 03.11.2017 року виконуючим обов'язки директора ДП "СГ підприємство ДКВС України (№37)" призначений Шевченко О.І. (а.с. 34, т.1), який своїм наказом №33 о/с від 07.11.2017 року призначив головного бухгалтера ОСОБА_3 (а.с. 35, т.1)

Отже, станом на 20.10.2017 року - граничний строк подання податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року - на підприємстві були відсутні директор та головний бухгалтер, які відповідно до статуту несуть персональну відповідальність за додержання порядку ведення і достовірність податкового обліку.

Однак, у той період позивач через інших посадових осіб, зокрема через особу, яка заміщала відсутнього керівника, не скористався правом подати до органу державної податкової служби письмову заяву про продовження граничних строків подання цієї податкової декларації у зв'язку з відсутністю посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову звітність.

Станом на 09.11.2017 року - граничний строк подання податкової декларації з рентної плати за користування надрами за 3 квартал 2017 року та розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, за три квартали 2017 року, а також станом на 20.11.2017 року - граничний строк подання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року - на підприємстві вже були призначені виконувач обов'язків директора та головний бухгалтер, проте вказана податкова звітність у встановлений строк подана не була.

Лист №357 від 24.11.2017 року в.о. директора ДП "СГ підприємство ДКВС України (№37)", адресований Устинівському відділенню Новоукраїнської ОДПІ ГУДФС в Кіровоградській області, не відповідав вимогам до заяви платника податків про продовження граничних строків подання податкової звітності, установленим пунктом 8 Порядку №1044, а тому контролюючим органом не розглядався.

Отже, в ході розгляду справи підтверджено факти неподання позивачем податкової звітності у строки, визначені пп.49.18.1, пп.49.18.2 п.49.18 п.49 ПК України, та встановлено, що позивач не скористався правом ініціювати збільшення цих строків за правилами та на підставах, які передбачені Податковим кодексом України та Порядком №1044. Тому висновки відповідача про наявність складу податкового правопорушення, передбаченого пунктом 120.1 статті 120 ПК України, є правомірними.

Доводи позивача щодо відсутності вини підприємства у недотриманні строків надання податкової звітності суд відхиляє з таких підстав.

Відповідно до статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З цього визначення випливає, що вина платника податків не передбачена як обов'язковий елемент складу податкового правопорушення.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою штраф, передбачений статтею 120 ПК України, є видом адміністративно-господарських санкцій, що застосовуються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування до суб'єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності (ст.ст. 216, 217, 238, 239 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Позивачем у ході судового розгляду не доведено, що невиконання ним обов'язків, передбачених податковим законодавством, сталося внаслідок обставин непереборної сили (у розумінні Порядку №1044) та ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення податкового правопорушення, що б звільняло його від відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого пунктом 120.1 статті 120 ПК України.

Як свідчать матеріали справи, протягом року до позивача вже було застосовано штраф за таке ж порушення (податкове повідомлення - рішення № від 19.06.2017 року), тому спірними податковими повідомленнями - рішеннями штрафи правомірно накладені у підвищеному розмірі 1020 гривень. (а.с. 46-48, 240, т.1)

Щодо відсутності у спірних податкових повідомленнях - рішеннях посилання на пункт та статтю законодавчого акту, порушення якого встановлено, суд зазначає, що ця обставина не є підставою для їх скасування, оскільки по суті ці рішення є правильними. До того ж, вони містять посилання на акт перевірки №00062/11-28-51-01/08680264 від 14.12.2017 року, у якому зазначено про встановлені порушення пп.49.18.1, пп.49.18.2 п.49.18 п.49 ПК України, які тягнуть відповідальність, передбачену п.120.1 ст.120 ПК України.

Відтак, у ході розгляду справи доведено правомірність накладення на позивача штрафів та винесення спірних податкових повідомлень - рішень № від 12.01.2018 року, № від 12.01.2018 року, № від 12.01.2018 року, підстав для їх скасування не встановлено. Тому у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні його позовних вимог, тому підстави для присудження йому здійсненних ним судових витрат на сплату судового збору відсутні.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративних позовів державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№37)" відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш