Справа № 539/1243/18
Суддя: Іващенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №539/1243/18
Провадження № 2-а/539/71/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Мирна Т.Ф.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в м. Черкаси ОСОБА_2, УПП в м. Черкаси про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора УПП в м. Черкаси ОСОБА_2, УПП в м. Черкаси про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи свої вимоги тим, що він 22.04.2018 року керував автомобілем НОМЕР_1 та буксирував при цьому причеп д.н.з. НОМЕР_2 та на а/д Київ-Черкаси був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки стало, що те, що на його причепі не горіла одна з освітлювальних лампочок. При виїзді з дому він перевірив справність освітлювальних приладів на автомобілі і причепі, при цьому все працювало та всі лампочки горіли. Вважав, що те, що не горіли лампочки, могло статися по причині незадовільного стану дорожнього покриття та вибоїн на дорозі. Про всі ці обставини він повідомив на місці зупинки інспектора поліції. На місці зупинки ним було відновлено роботу зовнішнього освітлення на причепі, тобто контактів на лампочках, які відійшли та працівниками поліції було дозволено подальший рух транспортного засобу. Не дивлячись на викладене інспектором Селянко Є.Є. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., про що винесено постанову серії ВР №065398 від 22.04.2018 року. При цьому, не дивлячись на його заперечення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено так і не було. Вважав, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 прохав суд визнати незаконною та скасувати постанову інспектора УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 серії ВР №065398 від 22.04.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та прохав його задовольнити, пояснив, що на час виїзду з дому ним було перевірено зовнішні освітлювальні прилади на автомобілі та на причепі, оскільки планувалося їхати вночі та всі прилади працювали. Під час руху його було зупинено працівниками поліції з причини того, що на причепі не працюють габаритні вогні, на що він зразу ж повідомив про справність обладнання та був здивований даному факту. Справність зовнішнього освітлення на причепі підтверджується також тим фактом, що на місці зупинки ним було відновлено зовнішнє освітлення на причепі, після чого працівники поліції дозволили йому подальший рух, при цьому він дізнався, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності, хоча його вини в тому, що в дорозі повідходили контакти від лампочок, не має. Наявна в його автомобілі панель приладів немає контролю за роботою освітлення на причепі, а тому про факт негоріння габаритних вогнів він дізнався лише після зупинки, хоча освітлення було підведено до причепа, все обладнання для освітлення на причепі було в наявності, також була підключена електрична проводка до причепа.

Відповідач інспектор УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 та представник відповідача УПП в м. Черкаси в судове задання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від відповідача інспектора УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що позивач був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності. При притягненні його до адміністративної відповідальності на місці зупинки його права порушені не були. Причиною притягнення до адміністративної відповідальності стала технічна несправність, в результаті чого на причепі не працював жоден освітлювальний прилад. В задоволенні позову прохав відмовити.

Заслухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що інспектор УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 виніс постанову серія ВР №065398 від 22.04.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 22.04.2018 року о 00-50 год. на а/д Київ-Черкаси керував автомобілем НОМЕР_1 та буксирував при цьому причеп д.н.з. НОМЕР_2, на якому в нічний час доби не працювали габаритні вогні, чим порушив вимоги п. 31.6б ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 КпАП України.

Як пояснив в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_3, у квітні 2018 року він разом мав їхати із м. Лубни на автомобілі з причепом під керуванням ОСОБА_1 Коли ОСОБА_1 заїхав за ним, щоб забрати, вже був темний час доби, у звязку з чим він стверджує, що бачив як освітлення на машині спереду та позаду на причепі повністю працювало. Під час руху по дорозі їх було зупинено працівниками поліції. Причиною зупинки стало те, що на автомобілі, а саме на причепі не працює зовнішнє освітлення. ОСОБА_1 на місці зупинки заперечував даний факт несправності, казав, що можливо контакти від лампочок відійшли в дорозі, оскільки дорога була дуже погана. Після чого ОСОБА_1 відновив освітлення, крім лівого габариту та йому було дозволено працівниками поліції подальший рух транспортного засобу. На місці події він допомагав відновити освітлення ОСОБА_1 Причиною того, що в дорозі світло пропало , стало те, що від лампочок повідходили контакти.

Як вбачається із переглянутого відеозапису фіксування адміністративного правопорушення, на час зупинки на причепі дійсно не працювали габаритні вогні. Разом із тим, позивач заперечував факт несправності зовнішнього освітлення причепа, працівникам поліції пояснював, що коли від виїздив із дому, то все працювало.

Даний факт справності зовнішніх освітлювальних приладів підтверджується також і поясненнями свідка ОСОБА_3 і наданим відеозаписом, згідно якого на місці зупинки водієм було відновлено роботу зовнішніх освітлювальних приладів, крім лівого габариту.

Відповідно до п. 31.6.б) ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Частиною 1 статті 121 КпАП України передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальність за порушення п. 31.6.б) ПДР України настає у випадку подальшого руху транспортного засобу, у якого у темну пору доби не горять задні габаритні ліхтарі.

З матеріалів справи вбачається, що зразу ж після виявлення того факту, що на причепі не горіли задні габаритні ліхтарі, позивачем подальший рух транспортного засобу було припинено та відновлено лише з дозволу працівників поліції та вже після притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

На підставі аналізу наданих по справі доказів, з урахуванням встановленого факту, що на час виїзду на автомобілі та причепі позивача всі зовнішні світлові прилади працювали, стабільних та послідовних пояснень позивача з цього приводу як під час притягнення до адміністративної відповідальності, так і під час розгляду справи в суді, факту відновлення на місці зупинки роботи зовнішніх світлових приладів, крім лівого габариту, відсутності можливості контролю з робочого місця водія за роботою задніх габаритів, суд вважає, що по справі не встановлено достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, як обовязкової ознаки субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КпАП України.

При цьому, суд враховує, що на час події та за вказаних обставин у відповідності до п. 31.6.б) ПДР України працівниками поліції не заборонявся позивачу подальший рух транспортного засобу, натомість, як вбачається із наданого відеозапису, показань свідка та пояснень позивача, подальший рух ОСОБА_1 було дозволено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати незаконною та скасувати постанову інспектора УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 серії ВР №065398 від 22.04.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн.

Крім цього, відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивачем вимоги щодо закриття справи про адміністративне правопорушення не заявлялися.

Разом із тим, відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, вимоги ст. 286 КАС України щодо прийняття певного рішення за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав позивача та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) до інспектора УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 (місце перебування м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21) УПП в м. Черкаси (місце знаходження м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 серії ВР №065398 від 22.04.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5) Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4