Справа № 816/1533/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

справа №816/1533/17

адміністративне провадження №К/9901/48368/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кравчука В.М.,

суддів: Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження справу №816/1533/17 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ ІНВЕСТ" про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 у справі №816/1533/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ ІНВЕСТ" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМІНЬПРОПАНГАЗ" про визнання протиправними та скасування рішень.

І. ПРОЦЕДУРА

1. 11 вересня 2017 року ТОВ "ІТ ІНВЕСТ" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, третя особа на стороні позивача - ТОВ "КРЕМІНЬПРОПАНГАЗ" про визнання протиправними та скасування припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 23 серпня 2017 року № 116 про зупинення підготовчих та будівельних робіт; та постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 06 вересня 2017 року № П-23-17-Ю/1016-7.7/23 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

2. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ ІНВЕСТ" - задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 23 серпня 2017 року № 116 про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 06 вересня 2017 року № П-23-17-Ю/1016-7.7/23 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

3. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області задоволено. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.11.2017 скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ ІНВЕСТ" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕМІНЬПРОПАНГАЗ", про визнання протиправними та скасування рішень відмовлено.

5. 19.04.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018.

6. У поданій касаційній скарзі Позивач із посиланням на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 та залишити в силі постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року.

7. Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2018 відкрито провадження у справі. 17.05.2018 надійшов відзив від Відповідача.

8. Позивачем було заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення, однак ухвалою Верховного Суду від 23.04.2018 йому було відмовлено в задоволенні клопотання. Також Позивач просив провести розгляд справи за його відсутності.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем в період з 11 серпня 2017 року по 23 серпня 2017 року проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

10. За результатами заходу складено Акт від 23 серпня 2017 року, у якому відображено встановлені відповідачем порушення: "за адресою тупик Генерала Карбишева, 11 в м. Кременчуці збудовано автозаправний пункт АГЗП на якому розміщено елементи дорожнього сервісу (надання послуг з роздрібної торгівлі продуктами харчування). АГЗП складається з: АГЗП модульного типу; будівлі (споруди) - операторної для надання послуг з розрахунку за паливо та керування АГЗП, а також для продажу продуктів харчування; заїзду та виїзду на проспект Лесі Українки; огорожі, блискавкозахисту; території, покритої елементами декоративного мощення; спеціальних технічних засобів для організації та регулювання дорожнього руху, рекламних елементів.

11. Для будівництва автозаправного пункту АГЗП проведено наступні будівельні роботи: планування території; підготовка під мощення декоративними елементами (укладка піщано-щебневої основи); виконання будівельних робіт з уклади фігурних елементів мощення; будівництво малозагибленого фундаменту під АГЗП модульного типу; будівництво фундаменту під будівлю (споруду) операторної; монтаж АГЗП модульного типу на фундамент; монтаж будівлі (споруди) операторної на фундамент; будівництво та монтаж блискавкозахисту; виконання будівельних робіт з підключенням об'єкту до електромереж; проведення робіт щодо монтажу інженерних мереж з операторної до АГЗП для керування; монтаж пожежної сигналізації; пусконаладжувальні роботи; реконструкція проїзної частини проспекту Лесі Українки, а саме: будівництво заїзду та виїзду на автозаправний комплекс; будівництво водовідводу поверхневих вод; встановлення спеціальне технічних засобів для організації та регулювання дорожнього руху (дорожні знаки). В Єдиному державному реєстрі дозвільних та декларативних документів інформація щодо дозвільних документів на виконання будівельних робіт за вказаною адресою - відсутня. Вищезазначений об'єкт - автозаправний пункт АГЗП, відповідно до пред'явлених документів віднесено до потенційно небезпечних об'єктів - об'єктів підвищеної небезпеки, які згідно частини 5 статті 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" відносяться до класу наслідків СС3 (V категорії складності - Прикінцеві положення Закону України). З огляду на вищевикладене, враховуючи пред'явлені документи, перевіркою встановлено, що вищезазначені будівельні роботи з будівництва автозаправного пункту АГЗП за адресою: тупик Генерала Карбишева, 11 в м. Кременчуці Полтавської області виконано без відповідного документу, який надає право виконувати будівельні і роботи (дозвіл на виконання будівельних робіт), без належного затвердженого проекту, а об'єкт будівництва збудовано на земельній ділянці, що не відведена для цієї і мети. Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України вищезазначене будівництво вважається самочинним".

12. За наслідками перевірки складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23 серпня 2017 року № П-23-17-Ю, у якому встановлено ведення будівельних робіт з порушеннями абзацу 3 пункту 3 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

13. 23 серпня 2017 року відповідачем винесено припис № 116 про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

14. 06 вересня 2017 року прийнято постанову № П-23-17-Ю/1016-7.7/23 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 3 пункту 3 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у розмірі 1515600,00 грн.

15. Не погодившись із спірними приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт та постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, позивач оскаржив їх до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

16. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказував, що відповідачем протиправно винесено вказані рішення, оскільки висновки щодо здійснення будівництва без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, є помилковими. Пояснював, що будівництво газового автомобільного заправного пункту модульного типу не передбачає отримання такого документа, оскільки є об'єктом не стаціонарним, що підтверджується затвердженою Концепцією(пропозицією) щодо розміщення автозаправних газових пунктів модульного типу та відхилень від діючих державних будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами по об'єкту "Розміщення газового автомобільного заправного пункту модульного типу на території автомобільного заправного пункту модульного типу на території асфальтного майданчику розташованого за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, тупик Карбишева генерала, 11 (далі - Концепція) щодо розміщення останнього. Також зауважував, що порушення в частині відсутності документа на право власності чи користування земельною ділянкою також є безпідставним у зв'язку з тим, що спірний газовий автомобільний заправний пункт розміщений на земельній ділянці, що належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 листопада 2016 року.

17. Представники відповідача заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що газовий автомобільний заправний пункт, що віднесено до V категорії об'єктів будівництва, потребує отримання відповідного документа, що дає право на виконання будівельних робіт. При цьому, є обов'язковим наявність документу, що посвідчує право власності чи користування земельної ділянки, на якій буде розміщено такий пункт. Зважаючи, що вказаних документів позивачем в ході перевірки надано не було, вважає спірні рішення обґрунтованими, а позовні вимоги - такими, що не підлягають задоволенню.

18. Представник третьої особи позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що АГЗП позивача не є об'єктом будівництва у розумінні містобудівного законодавства, отже відсутність у ТОВ "ІТ ІНВЕСТ" дозвільних документів на виконання будівельних робіт на об'єкті "Будівництво газової заправки модульного типу за адресою: тупик Генерала Карбишева, 11 в м. Кременчуці Полтавської області" не є порушенням чинного містобудівного законодавства.

20. Така позиція зумовлена тим, що обґрунтування встановлених в ході перевірки порушень відповідачем побудовано на тому факті, що спірний АГЗП є об'єктом будівництва, в той час як відповідно до долученої до матеріалів справи Концепції встановлено, що такий пункт можна не відносити до об'єктів будівництва.

21. Крім того, листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17 січня 2017 № 7/17-527 за результатами розгляду звернення ТОВ "ІТ ІНВЕСТ" від 06 грудня 2016 року № 27/12-16 щодо можливості схвалення Концепції повідомлено про результати засідання секції Житлового будівництва, промислової та інженерно-транспортної забудови, будівельних матеріалів і виробів Науково-технічної ради Мінрегіону: зі змісту протоколу засідання вищевказаної секції випливає, що оскільки газовий автомобільний пункт модульного типу є заводським виробом і виготовлений відповідно до технічних умов ТУ У 28.1-1:2015 та технічної документації, що погоджена і затверджена в установленому порядку, розміщення, устрій та облаштування газового автомобільного пункту модульного типу та території асфальтованого майданчику розташованого за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, тупик Карбишева генерала, 11 можна не відносити до об'єктів будівництва.

22. В ході проведення спірної перевірки та на вимогу відповідача останньому були надані копії документів на підтвердження правомірності розміщення спірного об'єкта за адресою: тупик Генерала Карбишева, 11 в м. Кременчуці Полтавської області, а саме: договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04 листопада 2016 року.

23. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що зафіксовані в ході перевірки порушення не знайшли свого підтвердження відповідно до долучених сторонами документів під час судового розгляду, а тому позовні вимоги ТОВ "ІТ ІНВЕСТ" є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

24. Суд апеляційної інстанції не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскільки під час перевірки встановлено, що за адресою: тупик Генерала Карбишева, 11 в м. Кременчуці, збудовано автозаправний пункт АГЗП на якому розміщено елементи дорожнього сервісу (надання послуг роздрібної торгівлі продуктами харчування). В Єдиному державному реєстрі дозвільних та декларативних документів інформація щодо дозвільних документів на виконання будівельних робіт за вказаною адресою - відсутня. Вищезазначений об'єкт - автозаправний пункт АГЗП, відповідно до пред'явлених документів віднесено до потенційно небезпечних об'єктів - об'єктів підвищеної небезпеки, які, згідно до частини 5 статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відносяться до класу наслідків ССЗ (V категорія складності - Прикінцеве положення Закону України).

25. Під час проведення перевірки було встановлено, що об'єкт збудовано стаціонарно. АГЗП модульного типу встановлено на змонтовану фундаментну плиту, окремо розміщено операторську модульного типу. Актом перевірки та доданими до нього матеріалами фото фіксації підтверджується облаштування позивачем фундаментної плити для розміщення АГЗП модульного типу.

26. Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - дозвіл).

27. Як встановлено актом перевірки та не спростовано під час розгляду справи, автозаправний пункт АГЗП за адресою: тупик Генерала Карбишева, 11 в м. Кременчуці Полтавської області, відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки та належить до класу наслідків ССЗ (V категорії складності).

28. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погодився з висновком відповідача, що при здійсненні будівельних робіт з будівництва автозаправного пункту отримання дозволу на виконання будівельних робіт є необхідним.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

29. Позивач у своїй касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки:

А) Рішенням науково-технічної Ради Міністерства від 10.12.2015 № 88 схвалений до використання Методичний посібник «Деякі особливості визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва», у якому зазначено, що «встановлення контейнерних АЗС (різновидом яких є сучасні блочні автозаправні станції) може здійснюватися на підставі Концепції по їх розміщенню. Така Концепція може бути розроблена проектними або науково-дослідними закладами, які мають у своєму складі фахівців відповідної кваліфікації, та погоджена з відповідними центральними або місцевими наглядовими органами за належністю питань (Мінрегіоном, ДСНС, Держпраці та ДСЕС). Листом Департаменту державних програм та розвитку житлового будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.01.2017 № 7/17-527 за результатами розгляду звернення ТОВ «ІТ ІНВЕСТ» від 06.12.2016 № 27/12-16 щодо належності газового автомобільного заправного пункту модульного типу до об'єктів будівництва повідомлено: «Конструкція газового автомобільного пункту модульного типу виготовленого відповідно до технічних умов ТУ у 28.1-1:2015 «Заправники газу стаціонарні типу ЗГС для заправки автомобілів та балонів» передбачає монтаж двох наземних резервуарів об'ємом 4,85м куб. кожен, або одного наземного резервуару об'ємом 9,96м куб. і насосно-кранового устаткування у складі модульного АГЗП заводського виготовлення, можна не відносити до об'єкта будівництва».

Б) Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги той факт, що Позивач надав під час перевірки Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04.11.2016, відповідно до якого Позивач є власником земельної ділянки, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В) Перед тим як розпочати господарську діяльність з експлуатації АГЗП Позивач та 3-я особа зверталися до органів державної влади та органів місцевого самоврядуванню з питанням ведення вказаної діяльності та отримання дозвільних документів, і жоден з цих органів не повідомив позивача про неможливість ведення такої діяльності, тоді як в подальшому органи виконавчої влади в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області фактично визнали встановлення АГЗП позивачем без дотримання процедури, тобто допустили непослідовне ставлення до позивача.

30. Відповідач зазначив у відзиві, що Позивач документу, який підтверджує право власності на земельну ділянку не мав, дозволу на виконання будівельних робіт не отримав, тому висновок про те, що будівельні роботи виконуються самочинно є цілком правомірний та таким, і відповідає обставинам справи.

31. Висновок Концепції передбачає, що такий пункт можна не відносити до об'єктів будівництва. Тобто, на думку Відповідача, висновок Концепції не є однозначним: спірний об'єкт АГЗП як можна відносити, так можна і не відносити до об'єкта будівництва. Також Відповідач стверджує, що дана Концепція не є нормативно-правовим актом.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

32. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд зазначає таке.

33. Відповідно до п. 11 Положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (далі - Міністерство), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 р. № 197, для розгляду наукових рекомендацій та проведення фахових консультацій з основних питань діяльності у Мінрегіоні можуть утворюватися постійні або тимчасові консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи. Рішення про утворення чи ліквідацію колегії, інших постійних або тимчасових консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів, їх кількісний та персональний склад, положення про них затверджує Міністр.

34. В межах зазначених вище повноважень наказом Міністерства від 23.09.2011 № 208 (із змінами і доповненнями) (далі - наказ Міністерства № 208) створено науково-технічну раду (далі - НТР), що є постійно діючим дорадчим органом Міністерства, який утворюється для професійного колегіального розгляду наукових і технічних питань, що належать до компетенції Міністерства. У пп. 2.2.2 п. 2.2 наказу Міністерства № 208 визначено, що НТР відповідно до покладених на неї завдань розглядає проекти методичних рекомендацій з питань, що належать до її компетенції, а також обґрунтовані відхилення від будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки до будівель і споруд у спосіб, не передбачений будівельними нормами (за необхідності, яка визначається рішенням секції).

35. Діючи в межах повноважень, наданих наказом Міністерства № 208, зокрема, щодо розгляду методичних рекомендацій, НТР рішенням від 10.12.2015 № 88 схвалило методичний посібник «Деякі особливості визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва» (далі - методичні рекомендації). У вступі до вказаного методичного посібника зазначено, що «Директивою Ради Європейського Союзу 89/106/ЄЕС, прийнятою у 1988 році, країнам, що входять до складу Євросоюзу, було запропоновано новий підхід до питань технічного регулювання будівельної діяльності. З прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1764 «Про затвердження Технічного регламенту будівельних виробів, будівель і споруд» Україна зробила перший практичний крок на шляху приєднання до європейських принципів технічного регулювання. У першу чергу це стосувалося забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ. Наразі в Україні поряд з національною функціонує європейська гілка нормативної бази, основою якої є запровадження розрахунку будівельних конструкцій за Єврокодами. … Однак практичне застосування замовниками, проектувальниками, експертними організаціями, центральними та місцевими органами, що здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд, зазначених законодавчих та нормативних актів і документів виявило цілу низку питань, які потребують детальних пояснень та прикладів. … Виходячи з викладеного, авторський колектив поставив за мету підготувати Методичний посібник, який на практиці став би путівником на шляху створення прозорого та зрозумілого механізму забезпечення надійності й безпечної експлуатації об'єктів будівництва».

36. У главі 2.6 методичних рекомендацій зазначено, що «контейнерні АЗС, виготовлені як цілісний заводський виріб відповідно до затверджених у встановленому порядку технічних умов з обов'язковим забезпеченням системами блискавкозахисту, очищення стоків тощо та розміщені на ділянці, забезпеченій інженерною інфраструктурою, що дає можливість підключення та функціонування АЗС без виконання будівельних робіт, не є об'єктом будівництва. Водночас контейнерні АЗС не можуть бути віднесені до тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, оскільки вони є об'єктами підвищеної небезпеки та екологічно небезпечними об'єктами. Виходячи з цього та відповідно до усталеної практики, встановлення контейнерних АЗС (різновидом яких є сучасні блочні автозаправні станції) може здійснюватися на підставі Концепції їх розміщення. Така Концепція може бути розроблена проектними або науково-дослідними закладами, які мають у своєму складі фахівців відповідної кваліфікації, та погоджена з відповідними центральними або місцевими наглядовими органами за належністю питань (Мінрегіоном, ДСНС, Держпраці та ДСЕС). Метою розроблення Концепції є відпрацювання обґрунтованих висновків щодо відповідності розміщення й підключення до інженерних мереж контейнерних АЗС чинним вимогам безпеки та державним будівельним і санітарним нормам (з урахуванням навколишньої забудови, місць масового скупчення людей тощо)».

37. З матеріалів справи вбачається, що Позивачем замовлено, а ПАТ «УкрНДІінжпроект» виготовлено Концепцію (пропозиції) щодо розміщення автозаправних газових пунктів модульного типу та відхилень від діючих державних будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами по об'єкту "Розміщення газового автомобільного заправного пункту модульного типу на території автомобільного заправного пункту модульного типу на території асфальтного майданчику розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Карбишева генерала, 11.

38. Як вбачається зі змісту Концепції, за своєю правовою природою цей документ є обґрунтуванням відхилень від діючих державних будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про будівельні норми» обґрунтовані відхилення від будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами, можуть бути погоджені суб'єктом нормування відповідно до встановленого ним порядку. Згідно із п.п. 1.1, 1.2 Положення про секції науково-технічної ради Міністерства, затвердженого наказом Міністерства № 208, секції НТР Міністерства утворюються відповідно до Положення про науково-технічну раду Міністерства та є структурними одиницями науково-технічної ради Міністерства, які утворюються з метою забезпечення реалізації основних напрямків діяльності НТР.

39. Позивачем до матеріалів справи долучено лист Міністерства від 17.08.2017 № 7/17-527, яким його повідомлено про прийняття секцією НТР рішення стосовно Концепції, зокрема, у витягу з протоколу засідання секції Житлового будівництва, промислової та інженерно-транспортної забудови, будівельних матеріалів і виробів НТР від 13.01.2017 зазначено, що Концепцію було схвалено для подальшого погодження з відповідними уповноваженими компетентними органами; умови, викладені у рішенні Секції, є обов'язковими до виконання. Без виконання умов Секції, прийняте рішення вважається недійсним.

40. Із листа Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01.08.2017 № 10 вбачається, що на виконання зазначених приписів НТР, Позивачем 22.02.2017 отримано узгодження розміщення спірної АЗГП з ДСНС, а Управлінням Держпраці у Полтавській області 22.05.2017 надано дозвіл №224.17.53 на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Отже, Суд доходить висновку, що Позивачем отримані всі необхідні погодження. Таким чином, Концепція набула обов'язкової сили на підставі положень Закону України «Про будівельні норми», а отже набула ознак індивідуального нормативного акту, чим спростовуються доводи Відповідача, щодо спірної правової природи Концепції.

41. Як зазначалося вище, Концепцією визначено, що розміщення АЗГП не є об'єктом будівництва, а отже Позивач не потребує дозволу на виконання будівельних робіт та належним чином затвердженого проекту.

42. Матеріалами справи також спростовуються доводи Відповідача щодо ненадання копій документів на підтвердження правомірності розміщення спірного об'єкта, адже в Акті Відповідача встановлено, що Позивач надав Відповідачу Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04 листопада 2016 року, з якого вбачається, що цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

43. Крім того, рішенням Кременчуцької міської ради від 31.05.2011, яким затверджено Правила розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Кременчука (в редакції відповідно до рішення міської ради від 29.05.2014), відповідно до п. 2.15 яких, на території присадибних земельних ділянок можливе розміщення ТС різного функціонального призначення у відповідності до цих Правил без зазначення на комплексній схемі, але з дотриманням архетипів. Зазначений висновок також підтверджується і Актом Відповідача, де визначено, що розміщення спірного АГЗП відповідає зазначеному вище п. 2.15 Правил.

44. У зв'язку з цим, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення адміністративного позову та скасування оскаржуваної постанови.

45. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

46. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

47. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

48. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

49. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

50. Відповідно до ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

51. Враховуючи виявлене, Суд встановив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

52. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

53. За наявними в матеріалах справи доказами Позивач відповідно до квитанції № ПН 7484 від 18 квітня 2018 року за подання касаційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 48668 грн.

54. Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

55. На цій підставі, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ ІНВЕСТ» належить стягнути судові витрати у розмірі 48668 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області.

Керуючись ст. 345, 349, 352, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ ІНВЕСТ» задовольнити.

2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 скасувати.

3. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року залишити в силі.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ ІНВЕСТ» (проїзд Галузевий, б. 71, м. Кременчук, Полтавська обл.., 39628. Код ) судові витрати у розмірі 48668,00 грн (сорок вісім тисяч шістсот шістдесят вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (вул. Гоголя, б. 25, кімн. 62, м. Полтава, 36011. Код ЄДРПОУ 3741912 ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб