Справа № 815/5194/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 р. м. ОдесаСправа № 815/5194/17

Категорія: 3.1.3 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Танасогло Т.М., Запорожана Д.В.,

при секретарі - Андроновій Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеського прикордонного загону на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача громадської організації «Мангуст», про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому заявлено вимоги Одеському прикордонному загону, а саме: визнання протиправним та скасування рішення від 28 квітня 2017 року про відмову у перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства ОСОБА_1; визнання протиправною та скасування постанови від 28 квітня 2017 року про заборону вїзду строком на три роки в Україну громадянину ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_1

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року частково задоволено позовні вимоги, а саме визнано протиправною та скасовано постанову від 28 квітня 2017 року про заборону вїзду строком на три роки в Україну громадянину ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_1

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як позивачем порушено порядок вїзду на територію України, а також порядок проходження прикордонного контролю, внаслідок чого йому правомірно заборонено вїзд на територію України, строком на три роки.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 квітня 2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин ОСОБА_2 Федерації, прибув до м. Одеса авіарейсом сполучення «Стамбул-Одеса».

В свою чергу, під час здійснення прикордонного контролю інспектором прикордонної служби відділу прикордонної служби «Одеса-аеропорт» Одеського прикордонного загону ОСОБА_3 прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в'їзд в Україну громадянину ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_1

При цьому, вказане рішення про відмову у перетинанні державного кордону України іноземцю від 28 квітня 2017 року прийнято у відповідності до ст. 8 ЗУ «Про прикордонний контроль» з причин не підтвердження мети запланованого перебування на території України.

Крім того, 28 квітня 2017 року начальником Одеського прикордонного загону затверджено постанову про заборону в'їзду в Україну, якою, результатами розгляду матеріалів стосовно ОСОБА_1, встановлено порушення ним у пункті пропуску через державний кордон України правил перетинання державного кордону України, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» йому заборонено в'їзд в України строком на три роки (а.с. 45).

Не погоджуючись з отриманими рішеннями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо правомірності наданої позивачу відмови у перетині державного кордону, так як ним не підтверджено належними документами мету запланованого перебування на території України.

Крім того, судом першої інстанції зроблено висновок, з яким погоджується судова колегія, про скасування оскаржуваного рішення про заборону в'їзду на територію України на три роки, так як зібраними матеріалами справи не підтверджено фактів порушення іноземцем правил переміщення державного кордону, з огляду на наступне.

Так, правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначено ЗУ «Про прикордонний контроль».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Згідно п. 1 та п. 4 ч. 4 ст. 2 ЗУ «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль включає перевірку документів та перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України;

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про прикордонний контроль», іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в'їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв'язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

В даному випадку, Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно абз. 6 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні.

При цьому, порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства встановлений Інструкцією про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянств, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 05 листопада 2011 року № 946.

Відповідно до пп. в) п. 2.1 вказаної Інструкції, рішення про заборону вїзду в Україну іноземцю (далі - рішення про заборону в'їзду в Україну) приймається органом охорони державного кордону в разі якщо іноземець порушив у пункті пропуску через державний кордон України (далі - пункт пропуску) правила перетинання державного кордону України або не виконав законних вимог посадових та службових осіб органу охорони державного кордону.

Згідно п. 3.1 вказаної Інструкції, у разі наявності підстав для прийняття рішення про заборону вїзду в Україну в пункті пропуску старшим прикордонних нарядів у пункті пропуску або у разі затримання особи за незаконне перетинання державного кордону поза пунктами пропуску старшим зміни прикордонних нарядів (далі - старший зміни) складається довідка про заборону вїзду строком на три роки в Україну

Відповідно до п. 3.3 вказаної Інструкції, на підставі відомостей, викладених у довідці, старшим зміни готується постанова про заборону вїзду в Україну.

Згідно п. 3.9 вказаної інструкції, після отримання в установленому порядку від начальника зміни інформації про прийняте уповноваженою посадовою особою рішення старший зміни: оголошує рішення органу охорони державного кордону, мовою якою володіє іноземець; проставляє у паспортному документі іноземця відмітку Заборонено вїзд в Україну терміном на (додаток 3), засвідчує її підписом та печаткою (додаток 4); записує рішення про заборону вїзду в Україну до журналу обліку іноземців, яким заборонено в'їзд в Україну (додаток 5).

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності прийнятих прикордонним органом рішень від 28 квітня 2017 року про відмову у перетині державного кордону України ОСОБА_1 та про заборону вїзду строком на три роки в Україну ОСОБА_1

При цьому, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В даному випадку, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції частково задоволено заявлені позовні вимоги, а саме визнано протиправним та скасовано оскаржуване рішення від 28 квітня 2017 року про заборону вїзду строком на три роки в Україну ОСОБА_1

При цьому, в межах поданої відповідачем апеляційної скарги не оскаржується висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні решти позовних вимог, а тому судом апеляційної інстанції переглядається рішення суду першої інстанції виключно в частині задоволених позовних вимог.

В свою чергу, оскаржуване рішення про заборону вїзду строком на три роки в Україну обґрунтовується тим, що у пункті пропуску через державний кордон України позивачем порушено правила перетинання державного кордону України.

Між тим, вищевикладеними положеннями Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянств встановлено, що постанова про заборону в'їзду в Україну має ґрунтуватись на відомостях, викладених у складеній посадовими особами довідці, щодо обставин, які стали підставою для заборони вїзду в Україну.

В даному випадку, в наявній в матеріалах справи довідки про заборону в'їзду на територію України відповідачем не зазначено у чому саме полягають діяння, які є підставою для прийняття рішення про заборону в'їзду, обставини і характер вчинення особою діяння.

При цьому, саме на субєкта владних повноважень, який заперечує проти задоволення адміністративного позову покладається обовязок доведення правомірності свого рішення.

В свою чергу, зібраними матеріалами справи неможливо підтвердити факт порушення позивачем правил перетинання державного кордону України, а як наслідок підтвердити правомірність оскаржуваного рішення про заборону вїзду в Україну.

Крім того, зібраними матеріалами справи також не підтверджено інформацію про причетність позивача до злочинних, терористичних або екстремістських організацій.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеського прикордонного загону залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Одеський прикордонний загін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 23 червня 2018 року

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Т.М. Танасогло

ОСОБА_4