Справа № 810/4408/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року № 810/4408/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області, Київської обласної державної адміністрації, третя особа: Потіївська сільська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

18 грудня 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Білоцерківської районної державної адміністрації (далі - відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (далі - відповідач 2), Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач 3), третя особа: Потіївська сільська рада (далі - третя особа) (з урахуванням заяви від 11 січня 2018 р. вх. № 385/18) про:

- визнання бездіяльності відповідача 1 незаконною;

- зобов'язання відповідача 1 вчинити усі законодавчо передбачені дії для проведення позачергового капітального ремонту житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності;

- зобов'язання відповідача 1 скласти проектну документацію по проведенню капітального ремонту будинку;

- зобов'язання відповідача 2 виділити та перерахувати на рахунок відповідача 1 з Державного бюджету України кошти, необхідні для проведення вказаного житлового будинку;

- зобов'язання відповідача 3 забезпечити контроль за виконанням відповідачем 1 усіх законодавчо передбачених дій для проведення позачергового капітального ремонту житлового будинку.

Ухвалами судді Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, а ухвалою від 16 травня 2018 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ветерана Великої Вітчизняної Війни ОСОБА_2, інвалідом з дитинства, а тому має право на безкоштовний ремонт будинку, який отримала у спадщину після смерті батька. Впродовж останніх 11 років неодноразово зверталася до відповідача 1 з заявами щодо проведення такого ремонту, оскільки вона є одинокою людиною похилого віку та позбавлена можливості відремонтувати будинок самотужки. Стверджувала, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 56516 "Про затвердження Порядку проведення безоплатного капітального ремонту власних житлових будинків і квартир, що мають право на таку пільгу, а також першочерговий поточний ремонт житлових будинків і квартир осіб, які мають на це право" фінансування витрат, пов'язаних з проведенням безоплатного капітального ремонту і складенням проектно-кошторисної документації, здійснюється за рахунок відповідних субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам у межах затверджених бюджетних призначень на відповідний рік. Вважає, що відповідачами було допущено протиправну бездіяльність щодо не проведення безоплатного капітального ремонту будинку позивача. Зазначила, що внаслідок бездіяльності відповідача 1 вона змушена проживати в аварійному будинку під постійною загрозою для життя.

Відповідач 1 позов не визнав, подав до суду відзив, у якому його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що відповідачем на виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2006 р. у справі № 2а-182 було вчинено дії в межах наданих повноважень та відповідно до діючого законодавства. Зокрема, було виготовлено кошторисну документацію для здійснення ремонту на суму 13 509 грн 00 коп.; перераховано 5 000 грн 00 коп. для виконання робіт по кошторису. Проте, через незадоволення позивачем якістю робіт вказані роботи виконано не було. Стверджував, що згідно з постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2008 р. у справі № 2а-4054/2008 постанова у справі № 2а-182 вважається виконаною. Крім того, зазначив, що відповідачем 1 на виконання доручення Президента України від 22 лютого 2013 р. вих. № 1-1/355 було виконано ряд будівельних робіт по капітальному ремонту будинку, про що складено акти приймання виконаних будівельних робіт. Водночас, зазначив, що позивача позбавлено статусу члена сім'ї померлого інваліда війни та їй припинено нарахування та виплату пільг і компенсацій, а тому відсутні підстави для надання пільг як члену сім'ї померлого інваліда Великої Вітчизняної війни (а.с. 63-66).

Відповідач 2 у судове засідання не прибув, відзиву на позов не подав.

Відповідач 3 позов не визнав, подав до суду відзив, у якому у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що1 червня 2012 р. закінчено виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа у справі № 2а-182. Після чергових повторних звернень позивача у 2013 р. було зроблено новий кошторис на суму 79 852 грн 80 коп. та поновлено проведення ремонтних робіт, про що складено акти приймання виконаних робіт. Водночас, зазначив, що позивача позбавлено статусу члена сім'ї померлого інваліда війни та припинено нарахування та виплату пільг і компенсацій, а тому відсутні підстави для надання пільг як члену сім'ї померлого інваліда Великої Вітчизняної війни (а.с. 80-82).

Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 116).

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За наведених підстав, суд протокольною ухвалою ухвалив розглядати адміністративну справу № 810/4408/17 у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

Позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджується посвідченням серія ААБ № 140050 (а.с. 8).

Позивачу належить на праві власності на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Позивач вважає, що відповідачі зобов'язані здійснити капітальний ремонт цього будинку за кошти державного бюджету, оскільки вона є людиною похилого віку, інвалідом ІІ групи з дитинства, єдиним джерелом доходу якої є пенсійна виплата. За наведених підстав нею було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про місцеві державні адміністрації" від 9 квітня 1999 р. № 586-XIV (далі - Закон № 586-XIV), Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 р. № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), Положенням про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 жовтня 2011 р. № 1280 (далі - Положення).

Згідно з вимогами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Як убачається з ст. 13 Закону № 586-XIV, місцева державна адміністрація, зокрема:

- складає і подає на затвердження ради проект відповідного бюджету та забезпечує його виконання; звітує перед відповідною радою про його виконання;

- подає в установленому порядку до органів виконавчої влади вищого рівня фінансові показники і пропозиції до проекту Державного бюджету України, пропозиції щодо обсягу коштів Державного бюджету України для їх розподілу між територіальними громадами, розмірів дотацій і субсидій, дані про зміни складу об'єктів, що підлягають бюджетному фінансуванню, баланс фінансових ресурсів для врахування їх при визначенні розмірів субвенцій, а також для бюджетного вирівнювання виходячи із забезпеченості мінімальних соціальних потреб;

- здійснює фінансування підприємств, установ та організацій освіти, культури, науки, охорони здоров'я, фізичної культури і спорту, соціального захисту населення, переданих у встановленому законом порядку в управління місцевій державній адміністрації вищими органами державної та виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад, а також заходів, пов'язаних із розвитком житлово-комунального господарства, благоустроєм та шляховим будівництвом, охороною довкілля та громадського порядку, інших заходів, передбачених законодавством;

- у спільних інтересах територіальних громад об'єднує на договірній основі бюджетні кошти з коштами підприємств, установ, організацій та населення для будівництва, розширення, реконструкції, ремонту та утримання виробничих підприємств, транспорту, мереж тепло-, водо-, газо-, енергозабезпечення, шляхів, зв'язку, служб з обслуговування населення, закладів охорони здоров'я, торгівлі, освіти, культури, соціального забезпечення житлово-комунальних об'єктів, в тому числі їх придбання для задоволення потреб населення та фінансує здійснення цих заходів.

Як убачається з п. 4 Положення, Управління (відділення) Казначейства відповідно до покладених на них завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема,:

- здійснюють через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів;

- здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету;

- проводять відповідні розрахунки між державним та місцевими бюджетами, між місцевими бюджетами, а також між учасниками бюджетного процесу та суб'єктами господарювання;

- доводять до розпорядників та одержувачів бюджетних коштів витяг із розпису державного бюджету та зміни до нього, до місцевих фінансових органів - територіальний розподіл за міжбюджетними трансфертами та зміни до нього;

- здійснюють реєстрацію та облік бюджетних зобов'язань розпорядників та одержувачів бюджетних коштів;

- здійснюють платежі за дорученнями розпорядників та одержувачів бюджетних коштів відповідно до законодавства, в тому числі платежі, пов'язані з виконанням зобов'язань, взятих під державні та місцеві гарантії;

- здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду;

- здійснюють безспірне вилучення коштів із місцевих бюджетів відповідно до Бюджетного кодексу України;

- ведуть бухгалтерський облік усіх операцій з виконання державного та місцевих бюджетів;

- встановлюють графіки подання квартальної та річної зведеної бюджетної та фінансової звітності розпорядникам та одержувачам бюджетних коштів;

- здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, контроль за:

веденням бухгалтерського обліку всіх надходжень і витрат державного та місцевих бюджетів, складанням та поданням розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів фінансової і бюджетної звітності;

бюджетними повноваженнями під час зарахування надходжень бюджету;

відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів показникам розпису бюджету;

відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів бюджетних зобов'язань відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі);

відповідністю платежів узятим бюджетним зобов'язанням та відповідним бюджетним асигнуванням;

дотриманням правил за операціями з бюджетними коштами в іноземній валюті;

дотриманням розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, іншими клієнтами вимог законодавства у сфері закупівель в частині наявності, відповідності та правильності оформлення документів;

- організовують розгляд звернень громадян з питань, що належать до їх компетенції, виявляють та усувають причини, що призводять до подання громадянами скарг;

- здійснюють інші повноваження, визначені законами України.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Стосовно позовних вимог до відповідача 1, судом встановлено таке.

Як вже зазначалося, позивачу належить на праві власності будинок НОМЕР_1.

22 лютого 2006 р. постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2а-182 було задоволено позов позивача до відповідача 1 про визнання нечинною відмови в здійсненні капітального ремонту житлового будинку від 19 липня 2005 р. № С-13-05-321. Зокрема, було зобов'язано відповідача 1 вчинити відповідні дії для проведення позачергового безоплатного капітального ремонту будинку НОМЕР_1 (а.с. 67).

На виконання вказаної постанови було видано виконавчий лист № 2а-182/06.

Як убачається з постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2а-4054/2008, яка набрала законної сили 23 травня 2008 р., постанова від 22 лютого 2006 р. у справі № 2а-182 виконана (а.с.68-69).

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт виконання відповідачем 1 постанови у справі № 2а-182/06.

У подальшому, 1 червня 2012 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 32165913 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-182/06 (а.с. 70).

22 лютого 2013 р. Президентом України ОСОБА_3 було видано О. Лавриновичу та А. Присяжнюку Доручення вих. № 1-1/355 "детально розібратися в ситуації, про яку повідомила в ефірі телевізійного проекту "Діалог з країною" 22 лютого 2013 року жителька села Потіївка Білоцерківського району Київської області ОСОБА_1, та вжити вичерпних заходів реагування, передбачених законом" (а.с. 71).

На виконання вказаного Доручення відповідачем 1 було виконано ряд будівельних робіт по капітальному ремонту будинку, про що складено акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 та № 2 (а.с. 71-74).

29 листопада 2016 р. позивач звернулася до відповідача 1 із заявою, в якій просила виконати обіцянку "бувшого" Президента України ОСОБА_3, колишнього голови відповідача 3 ОСОБА_5, колишнього голови відповідача 1 - ОСОБА_6 та прокурора Білоцерківського району - Римаря М.О. та надати їй допомогу в будівництві приміщень, які непридатні до експлуатації.

30 листопада 2016 р. відповідач листом "Щодо розгляду звернення" № С-02-11-47 відмовив позивачу у задоволенні її заяви, оскільки поставленні у ній питання не входять до переліку питань, які вирішуються на сесії районної ради. Крім того, у вказаному листі зазначалося, що оскільки вказані в заяві позивача особи вже не займають вищезазначені посади відповідач 1 позбавлений можливості переслати за належністю заяву позивача (а.с. 9).

Дана відмова позивачем оскаржена не була.

Як вже зазначалося, позивач просить суд визнати бездіяльність відповідача 1 незаконною, зобов'язати вчинити усі законодавчо передбачені дії для проведення позачергового капітального ремонту житлового будинку НОМЕР_1 та зобов'язання відповідача 1 скласти проектну документацію по проведенню капітального ремонту будинку. Вважає, що бездіяльність відповідача 1 полягала у непроведенні позачергового капітального ремонту будинку НОМЕР_1.

При вирішенні справи судом враховано, що згідно з вимогами п. 1 Порядку № 565 проводиться безоплатний капітальний ремонт житлових будинків і квартир тих осіб, що мають право:

1) згідно із Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту":

на безоплатний капітальний ремонт власних житлових будинків і квартир - інвалідів війни та прирівняних до них осіб;

на безоплатний капітальний ремонт власних житлових будинків - осіб, на яких поширюється чинність зазначеного Закону;

на безоплатний капітальний ремонт житлових будинків і квартир, що перебувають у їх власності, - осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною;

2) згідно із Законом України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" на безоплатний капітальний ремонт житлових будинків і квартир, що перебувають у їх власності, або компенсацію пов'язаних з цим витрат у разі його проведення власними силами - осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною;

3) згідно із Законом України "Про жертви нацистських переслідувань":

на безоплатний капітальний ремонт власних житлових будинків і квартир - колишніх

малолітніх в'язнів концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаних інвалідами;

на безоплатний капітальний ремонт власних житлових будинків - дружин (чоловіків) померлих жертв нацистських переслідувань.

Перелік осіб, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII, визначено ст. 10 названого Закону.

Судом встановлено, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 10 травня 2012 р. було винесено постанову у справі № 1003/589/2012, яка набрала законної сили.

Зокрема, цією постановою було відмовлено у задоволенні позову позивача про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області призначити, нараховувати та сплачувати їй щомісячне підвищення до пенсії як члену сім'ї інваліда Великої Вітчизняної війни (а.с. 75).

Крім того, під час розгляду даної справи судом було встановлено, що позивач (ОСОБА_1) не належить до членів сімей осіб, визначених у ст. 10 Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а отже, відсутні підстави для призначення, нарахування і виплати їй щомісячного підвищення до пенсії як члену сім'ї померлого інваліда Великої Вітчизняної війни (а.с. 75).

Крім того, згідно з листом першого заступника начальника Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області на адресу начальника Управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської райдержадміністрації від 2 липня 2012 р. № 6460/04 було відкликано довідку за № 05/779 від 25 лютого 2002 р., видану позивачу, як таку, що було видано помилково (а.с. 76).

Крім того, лист містив прохання вилучити посвідчення сім'ї померлого ветерана війни у позивача, оскільки згідно з документами, наявними в пенсійній справі позивача, її батько - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від захворювання, не пов'язаного з пораненням під час захисту Батьківщини (а.с. 76).

До того ж відповідно до акту про позбавлення статусу сім'ї померлого ветерана війни від 20 липня 2012 р., затвердженого начальником Управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської райдержадміністрації, комісією було запропоновано позбавити позивача статусу сім'ї померлого ветерана війни; припинити нарахування, виплату пільг та компенсацій позивачу; направити на адресу Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області лист щодо проведення службового розслідування по факту видачі недійсної довідки та відшкодуванню завданих збитків внаслідок неправомірного користування позивачем пільгами та компенсаціями за період з липня 2009 р. по липень 2012 р. (а.с. 76 на звороті).

Наведене свідчить, що 2 липня 2012 р. першим заступником начальника Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області було відкликано довідку від 25 лютого 2002 р. за № 05/779, на підставі якої позивач мала статус члена сім'ї особи, визначеної у п. 1 ст. 10 Закону № 3551-XII.

Наведене свідчить, що на дату звернення до суду у позивача були відсутні пільги, передбачені п. 1 ст. 10 Закон № 3551-XII та Порядку № 565.

Отже, посилання позивача на те, що вона є членом сім'ї померлого ветерана війни не знайшло свого підтвердження.

Тобто, у позивача відсутні права на проведення безоплатного капітального ремонту будинку НОМЕР_1 в порядку, визначеному п. 1 Порядку № 565.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання бездіяльності відповідача 1 протиправною є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи відсутність у позивача права на безоплатний капітальний ремонт будинку НОМЕР_1 також не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача 1 вчинити усі законодавчо передбачені дії для проведення позачергового капітального ремонту житлового будинку НОМЕР_1 та зобов'язання скласти проектну документацію по проведенню капітального ремонту будинку НОМЕР_1.

Стосовно позовних вимог до відповідача 2, судом встановлено таке.

Позивач просить суд зобов'язати відповідача 2 виділити та перерахувати на рахунок відповідача 1 з Державного бюджету України кошти, необхідні для проведення позачергового капітального ремонту житлового будинку НОМЕР_1.

Повноваження відповідача 2 визначені п. 4 Положення.

Названою нормою не передбачено повноваження відповідача 2 самостійно приймати рішення щодо виділення та перерахування коштів з Державного бюджету України на проведення капітального ремонту приватного будинку.

Наведене свідчить, що позивачем заявлені вимоги щодо зобов'язання відповідача 2 вчинити дії, які не віднесені до його повноважень.

Отже, позовні вимоги до відповідача 2 щодо зобов'язання виділити та перерахувати кошти на рахунок відповідача 1 з Державного бюджету України є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання відповідача 3 забезпечити контроль за виконанням відповідачем 1 усіх законодавчо передбачених дій для проведення позачергового капітального ремонту житлового будинку, судом встановлено таке.

Позовні вимоги в цій частині є похідними від позовних вимог до відповідача 1, а отже, також не підлягають задоволенню з викладених вище підстав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, чого не було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що і було зроблено відповідачами.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.