Справа № 810/3194/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

02 липня 2018 року №810/3194/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання незаконними та скасування наказу, припису та постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, у якому позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Держпраці у Київській області від 29.03.2018 №162 «Про проведення інспекційного відвідування»;

- визнати незаконним і скасувати припис від 12.04.2018 №КВ/162/920/АВ/П за результатами здійсненого інспекційного відвідування ТОВ «ВФ «Сімі» у період з 29.03.2018 по 12.04.2018;

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 03.05.2018 №КВ162/920/АВ/П/ТД/ФС.

Одночасно з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про забезпечення позову, у якому позивач просить:

- зупинити дію постанови про накладення штрафу від 03.05.2018 №КВ162/920/АВ/П/ТД/ФС;

- зупинити стягнення за постановою про накладення штрафу від 03.05.2018 №КВ162/920/АВ/П/ТД/ФС.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб'єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Посилання позивача на те, що не вжиття обраних заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист його прав у випадку задоволення позову не підтверджені жодними доказами, окрім тверджень про ймовірність вжиття до ТОВ «ВФ «Сімі» заходів примусового виконання постанови про накладення штрафу, яка, на думку позивача, є незаконною.

При цьому, обґрунтовуючи зазначені твердження, позивач посилається на доводи, що містяться у позовній заяві, зокрема, що інспекційне відвідування ТОВ «ВФ «Сімі» на предмет дотримання вимог законодавства про працю Головним управлінням Держпраці у Київській області було проведено за відсутності правових підстав та з порушенням визначеної у законі процедури.

Разом з цим суд зазначає, що сам по собі факт оскарження позивачем наказу про проведення інспекційного відвідування та/або постанови про накладення штрафних санкцій не може слугувати беззаперечним доказом того, що такі рішення є протиправними.

У свою чергу надання судом правової оцінки оспорюваним актам індивідуальної дії на етапі розгляду заяви про забезпечення позову фактично буде мати наслідком вирішення спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

Суд також зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення Головним управлінням Держпраці у Київській області дій, направлених на примусове виконання постанови про накладення штрафу від 03.05.2018 №КВ162/920/АВ/П/ТД/ФС, або наміру звернути зазначену постанову до примусового виконання до розгляду відповідної справи по суті.

Беручи до уваги викладене, суд не вбачає підстав для забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фабрика «Сімі» про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панченко Н.Д.