Справа № 822/1732/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1732/18
РІШЕННЯ

іменем України

25 червня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 11.05.2018, в якому просить: 1) визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, щодо відмови у нарахуванні, перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.11.2011; 2) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити для ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, у відповідності до ст. 8, 19, 21, 22, 46, 58, 92 Конституції України, ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплатити зазначену заборгованість з 01.11.2011 за відрахуванням фактично виплачених сум.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (І категорія) та інвалідом 3-ї групи із захворювання, яке настало по причині впливу цієї аварії. Постановою Нетішинського районного суду від 12.04.2010 у справі №2а-194-10, яка залишена в силі ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2011 вона отримувала державну та додаткову пенсію, передбачену ст.50 і ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак з 01.11.2011 розмір призначеної їй пенсії не відповідає розмірам встановлених цим Законом. Славутським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України листом №68/П-10 від 27.11.2017, Головним Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом №819/П-8 від 05.04.2018 і Пенсійним фондом України листом №22978/П-109 від 11.01.2018 її було повідомлено, що розрахунок пенсії проведено відповідно до постанови КМ України від 23.11.2011 №1210, і з цих листів вона дізналась про порушення свого права, тому звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 24.05.2018 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ухвали від 15.06.2018, клопотання представника відповідача від 13.06.2018 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, залишено без задоволення, а клопотання від 13.06.2018 про залишення адміністративного позову без розгляду, залишено без розгляду.

13.06.2018 відповідач подав Відзив на позовну заяву, в якому вказує, що підстав для перерахунку пенсії позивачу відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком, немає. Зазначає, що пенсія ОСОБА_1 виплачується в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210, оскільки КМ України надані повноваження щодо визначення розміру державної та додаткової пенсії, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 217 - 218).

Встановивши фактичні обставини на які учасники покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до різних органів пенсійного фонду, а саме з заявами від 16.05.2011 (а.с. 66 - 68), від 12.12.2017 ( а.с. 77), від 23.03.2018 в яких вказувала, що не виконуються рішення судів, а її пенсія не відповідає чинному законодавству.

Відповідачем позивач визначила Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке вирішувало її заяву від 23.03.2018, тому суд вважає, що строк звернення до суду не пропущений, а інші звернення ОСОБА_1 не є предметом цього судового розгляду.

У своїй Заяві від 23.03.2018 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Заява від 23.03.2018), ОСОБА_1 зазначила, що розмір пенсії яку вона отримує, не відповідає чинному законодавству та складає суму, що є меншою ніж та, яку повинна отримувати. Просить повідомити хто, коли і на підставі яких документів прийняв рішення не виконувати рішення Хмельницького апеляційного суду та просить надати виписку з нарахування пенсії з жовтня 2011 року по даний час (а.с. 80).

ОСОБА_2 №819/П-8 від 05.04.2018, головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про розгляд її звернення. Зазначено, що Кабінету Міністрів України надані повноваження щодо визначення розміру державної та додаткової пенсії, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і пенсія позивачу виплачується згідно цього Порядку, а тому підстав для перерахунку пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком, немає. На виконання рішень судів Управлінням Пенсійного фонду України в м. Нетішин проведено перерахунок пенсії з 01.11.2006 по 31.12.2007 та з22.05.2008 по 31.05.2011, і виплату у розмірі 69432,96 гривень в травні 2010 року. Додатком до цієї відповіді позивачу надано Довідку про розмір призначеної та виплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.10.2011 по 30.04.2018 (а.с. 81-85).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначено Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Абзацом 22 ст. 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 5 ст. 44 Закону №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005, № 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"", затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок).

Абзацом 5 п. 1.7 Порядку встановлено, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Розділом ІІ Порядку визначено документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до п. 4.1. Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з п. 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Абзацом 6 п. 4.3 Порядку визначено, що рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 393/96-ВР від 02.10.1996 "Про звернення громадян" (далі - Закон №393/96-ВР), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 19 Закону № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Отже, позивач звернулась до відповідача із Заявою від 23.03.2018, яка була вирішена відповідачем ОСОБА_2 №819/П-8 від 05.04.2018 у порядку визначеному Законом № 393/96-ВР, як звернення, без порушень цього закону, тому немає неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Щодо вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.11.2011, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п. 11 вказаного Порядку мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІІ групи інвалідності - 145% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі, регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII внесено зміни до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема: 1) текст статті 50 викладено у такій редакції: "Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України"; 2) текст статті 54 викладено у такій редакції: "Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань".

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру додаткової пенсії, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 по справі №385/1319/15-а (К/9901/14513/18). Крім цього, у цьому рішенні Верховного Суду стверджено про відсутність обов'язку пенсійного органу здійснити нарахування пенсії позивачу, згідно судового рішення апеляційної інстанції, оскільки ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі яких постановлено судове рішення, в подальшому викладені в новій редакції. У цій адміністративній справі позивач також покликається на невиконання постанови Нетішинського районного суду від 12.04.2010 у справі №2а-194-10, яка залишена в силі ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2011, що у урахуванням вищевказаного, вказує на безпідставність цього.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, зокрема, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довела позовні вимоги, адже: 1) не має неправомірних дій відповідача при вирішенні її Заяви від 23.03.2018, яка була вирішена відповідачем ОСОБА_2 №819/П-8 від 05.04.2018 у порядку визначеному Законом № 393/96-ВР, так як на поставлені питання відповідач надав всі відповіді і довідку, яку просила ОСОБА_1; 2) позивач не надав доказів і таких не встановив суд, що позивач зверталася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в порядку, визначеному Законом №1058-IV і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", адже тільки було звернення відповідно до Закону № 393/96-ВР; 3) за відсутності звернення позивача із відповідною заявою про перерахунок пенсії, відповідач не приймав рішення про відмову у цьому, і тому не має підстав з урахуванням встановленого і висновку Верховного Суду від 08.05.2018 по справі №385/1319/15-а (К/9901/14513/18) задовольняти вимогу про перерахунок і виплату пенсії позивачу (друга вимога). Тобто, суд вважає, що суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову довів, що не порушив закон і прав позивача, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов не задовольняється.

Керуючись Законами України "Про звернення громадян", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 30100, код НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000, код 40354523) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Повне рішення складене 25 червня 2018 року

Головуючий суддя ОСОБА_3