Справа № 820/1381/18
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1381/18
Харківський апеляційний адміністративний суд
у складі колегії:
головуючого судді: Сіренко О.І.
суддів: Калитки О. М. , Калиновського В.А.
за участю секретаря судового засідання: Медяник А.О.
представника позивача: Уманця А.І.
представника відповідача: Ібрагімова Ф.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2018, суддя Біленський О.О., вул. Мар`їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, по справі № 820/1381/18
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України , ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського обласного військового комісаріату та Міністерства Оборони України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати п. 16 протоколу №126 від 08.12.2017р. рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) з урахуванням раніше виплаченої суми та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату (доплату) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 162 Закону від 20.12.1991 №2011-XII (в редакції Закону № 2004-VIII від 6 квітня 2017 року) у Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013р. та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року;
- зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання про перерахунок та призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги передбаченої ст.162 Закону від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (в редакції Закону № 2004-УІІІ від 6 квітня 2017 року) у Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013р. та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року, з урахуванням раніше виплаченої суми.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Харківський обласний військовий комісаріат повідомив позивача про рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум від 08.12.2017 року протокол №126 п.16, відповідно до якого комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум прийнято рішення призначити позивачу одноразову грошову допомогу, з підстав встановлення позивачу інвалідності II групи внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності в сумі 275600,00 грн. З огляду на те, що на момент винесення оскаржуваного рішення Міністерства оборони України, Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII з 07.05.2017 року діяв в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" від 6 квітня 2017 року №2004-VIII, позивач вважає що рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум від 08.12.2017р. протокол №126 п.16 є протиправними щодо розміру нарахування одноразової грошової допомоги, а саме відповідачем застосовано розмір 200 кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності замість 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року. З огляду на наведені у адміністративному позові факти просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
02.04.2018 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_1 ) до Харківського обласного військового комісаріату ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та Міністерства Оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправним та скасовано п.16 протоколу №126 від 08.12.2017 р. рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум.
Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання про перерахунок та призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги передбаченої ст.162 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (в редакції Закону України №2004-УІІІ від 6 квітня 2017 року) у відповідності до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 14 серпня 2014 року №530 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 р. за №1294/26071 та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975, з урахуванням раніше виплаченої суми.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не надав належної оцінки тому факту, що оскаржуване рішення Міністерства оборони України, а саме п. 16 протоколу №126 від 08.12.2017р. рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум прийняте на виконання постанови Ленінського районного суду м.Харкова по адміністративній справі №642/2955/17, яким Міністерство оборони України зобов`язано повторно розглянути висновок та документи подані ІНФОРМАЦІЯ_3 та вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року.
Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав :
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у складі військової частини НОМЕР_3 , в тому числі приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, де отримав поранення, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок чого в подальшому отримав інвалідність.
Відповідно до витягу із протоколу ЦВЛК №1603 від 02.07.2013р. та довідкою МСЕК від 12.10.2015року позивачу встановлена інвалідність ІІ групи з причин поранення, ЗЧМТ, контузії та захворюванням пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
Згідно з висновком фахівця у галузі судово-медичної експертизи від 26 червня 2013 року зазначені поранення у позивача могли бути отримані в період бойових дій на території Демократичної Республіки Афганістан, тобто в зазначений строк.
07.08.2017 року постановою Ленінського районного суду м. Харкова по адміністративній справі №642/2955/17, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства Оборони України про визнання дії та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано п. 13 протоколу №53 від 26.05.2017р. комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України. Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог: ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути та вирішити питання про призначення та нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог чинного законодавства та ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року.
В межах вказаної справи суд встановив, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, якому встановлено інвалідність внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії закріплене у пп.4 п.2 статті 16 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у Міністерства оборони України не було жодних законних підстав для відмови в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Комісією Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги військовослужбовців у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, відповідно до протоколу №126 від 08.12.2017 року пункт 16, на виконання постанови Ленінського районного сулу м. Харкова від 07.08.2017 за справою №642/2955/17 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 скасовано пункт 13 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.05.2017 № 53 в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності рядовому в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). У зв`язку з цим прийнято нове рішення про призначення допомоги рядовому в запасі ОСОБА_1 , якого 20.02.1982 звільнено зі строкової військової служби та 16.10.2013 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 10 ААБ №204224 від 16.10.2013), а 12.10.2015 під час повторного огляду органами МСЕК - інвалідом II групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серії 10 ААВ №631971 від 12.10.2015), в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму), встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 275600 (двісті сімдесят п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп.
Позивач, вважаючи рішення Комісії Міністерства оборони України протипраним, звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем Міністерством оборони України порушені права позивача при прийнятті оскаржуваного рішення .
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Законом України Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців від 04.07.2012 року №5040-VI, який набрав чинності з 01.01.2014 року, ст. 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей викладено в новій редакції, відповідно до підпункту п.4 п.2 якої встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії: травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, чи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
На виконання зазначеної редакції ст.16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 25.12.13р. №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення Інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975), яка набрала законної сили 01.01.14р.
У абзаці 3 пункту 2 цієї постанови Кабінету Міністрів України № 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги. Допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до абз.3 п.3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Таким чином, законодавством України з питань призначення, виплати, перерахунку чи доплати, одноразової грошової допомоги військовослужбовцям та звільненим з військової служби особам встановлено, що день встановлення групи інвалідності є днем виникнення права на отримання одноразової допомоги, тому застосовуванню підлягає порядок, який діяв на дату встановлення первинної відповідної групи інвалідності, в тому числі при визначенні розміру одноразової грошової допомоги.
Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей від 06.04.2017 року №2004-VII, були внесені зміни до статті 16-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, відповідно до яких було збільшено розмір одноразової грошової допомоги.
Відповідно до п.2 ст.16-2 в редакції цього Закону визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.2 Прикінцевих положень цього Закону, встановлено, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень цього Закону, Кабінету Міністрів України привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
Отже, враховуючи вищевикладене, на позивача також розповсюджується вимога про те, що допомога призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 3 пункту 2 цієї постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року (в редакції від 24.05.2017 року) встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до абз.3 п.3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико- соціальної експертної комісії.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, навіть за новими редакціями Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, останні зобов`язують керуватися тими нормами законодавства, які діяли на момент встановлення позивачу інвалідності.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково трактує прикінцеві положень Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей від 06.04.2017 року №2004-VII, оскільки суд безпідставно прийшов до висновку, що п.2 Прикінцевих положень цього Закону вказує, що на позивача повинні розповсюджуватися суми виплат цього закону, однак це не так, оскільки п.2 Перехідних положень вказує на те, на кого розповсюджується дія Закону, а не суми відшкодування одноразової грошової допомоги, що є зовсім різними за своїм правовим змістом поняттями.
Отже, розміри одноразової грошової допомоги визначені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку №975 не можуть бути розповсюджені на позивача, оскільки цими ж нормативно-правовими актами встановлені відсилочні норми щодо застосування тих редакцій Закону та постанови, які діяли на момент встановлення особі інвалідності.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому рішення підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України та ухваленню нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст.308, 310, 313, п.2 ч.1 ст. 315, п.4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити .
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 по справі № 820/1381/18 скасувати в частині визнання протиправним та скасування п.16 протоколу №126 від 08.12.2017 р. рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум. Зобов`язання Міністерства оборони України вирішити питання про перерахунок та призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги передбаченої ст.162 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (в редакції Закону України №2004-УІІІ від 6 квітня 2017 року) у відповідності до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 14 серпня 2014 року №530 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 р. за №1294/26071 та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975, з урахуванням раніше виплаченої суми і в цій частині в позові ОСОБА_1 - відмовити.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 року по справі № 820/1381/18 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
.

Головуючий суддя О.І. Сіренко
Судді О.М. Калитка В.А. Калиновський

Повний текст постанови складений та підписаний: 02.07.2018.