Справа № 158/1556/18
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2018-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/1556/18
Провадження № 2-а/0158/72/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2018 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Корецької В.В.

при секретарі - Процик Л.В.

за участю представника позивача - Мельник О.В.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці справу за адміністративним позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Вєтнаму ОСОБА_3, про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, -

в с т а н о в и в :

Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянки Вєтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що відповідач 30.12.2017 року незаконно, поза пунктом пропуску вчинив спробу незаконного перетину державного кордону, внаслідок чого був затриманий прикордонним нарядом Львівського прикордонного загону.

02.01.2018 року Личаківським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, 03.01.2018 року Личаківським районним судом м. Львова було прийнято рішення про затримання відповідача з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

16.01.2018 року відповідача було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, що в с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області.

Позивачем на адресу посольства Соціалістичної республіки Вєтнам направлявся запит щодо встановлення особи відповідача, однак на час подання позову відповіді отримано не було, що унеможливлює підготовку документів позивачем для забезпечення передачі відповідача відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Тому просять продовжити термін затримання громадянки Вєтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка підлягає передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, на строк, визначений ст. 289 КАС України.

Представником відповідача - адвокатом ОСОБА_2 до суду подано відзив, відповідно до якого, останній зазначає, що позивач міг звертатися із реадмісією виключно через органи ДМС, і у випадку відмови таких органів у проведенні процедури реадмісії продовження строку затримання втрачає будь який зміст, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Представник позивача Мельник О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, за участю представника. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідача - адковат ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з причин порушення позивачем визначеної законом та міжнародним договором процедури повернення відповідача у країну походження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень..

За правилами частини сьомої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2018 року задоволено позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та затримано громадянку Вєтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

16.01.2018 року громадянку Вєтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, с. Журавичі.

Також встановлено, що строк затримання відповідача та перебування у Волинському ПТПІ закінчується 30.06.2018 року.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. ч. 11-13 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Обов'язковими умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи є одночасна наявність двох обставин, таких, як: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Із змісту позову такими діями та заходами щодо відповідача було направлено лист посольству Соціалістичної Республіки Вєтнам в Україні від 23.04.2017 року №81/4207 щодо встановлення особи. Доказів направлення та отримання такого листа суду не надано.

Згідно частини 1 статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Частиною третьою статті 29 цього Закону визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 в м. Нью-Йорку.

Процедура реадмісії громадян Вєтнаму визначена ст. 4 цієї Угоди. Відповідач підлягає видворенню за процедурою, визначеною ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав від 25.09.2007 року, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» та Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.02.2015 № 158.

Проте, позивачем не вказується, які конкретно заходи, визначені законодавством для реалізації процедури реадмісії було вжито, а також які заходи він планує вжити у майбутньому.

Що стосується дій позивача, спрямованих на ідентифікацію відповідача, такі дії не відповідають вимогам інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства яка затверджена спільним Наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Розділом VI вказаної Інструкції визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство. Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов про продовження строку затримання громадянки Вєтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суперечить нормам законодавства, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 2, 6, 243-245, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Вєтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька