Справа № 826/14423/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Ісаєнка Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Харківське кар'єроуправління» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу від 17 жовтня 2017 року № 454, -

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство «Харківське кар'єроуправління» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу від 17 жовтня 2017 року № 454.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що порушення законодавства, виявлені відповідачем за наслідками перевірки, позивач намагався усунути, проте йому було відмовлено з формальних підстав. Строк наданий приписом на усунення порушення вимог законодавства - 18 днів, фактично робить неможливим його виконання. Позивач намагається самостійно усунути допущені порушення, проте такі порушення можуть бути усунуті лише компетентними органами.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 17 жовтня 2017 року № 454 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 22 лютого 2007 року № 4214».

У решті в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Державна служба геології та надр України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення суду про скасування наказу про зупинення дії дозволу на користування надрами є втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Державна служба геології та надр України під час здійснення перевірки та винесення припису здійснювала свої повноваження через Центральний міжрегіональний відділ, який являється територіальним органом відповідача та який діє згідно Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174. Питання зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами відноситься до виключної компетенції відповідача та врегульовано законом. Принцип «юридичної визначеності» не може бути застосований, оскільки відсутні факти протиправності дій Державної служби геології та надр України при розгляді заяв позивача на внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами. Принцип «законних очікувань» також неможливо застосовувати, оскільки зі сторони позивача не було здійснено необхідних дій у належний спосіб та згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року в рамках здійснення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 Кримінального кодексу України надано дозвіл прокурору Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області Касяненку Р.В. на проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства, що регулює державну політику в сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр Державною службою геології та надр України під час здійснення Приватним акціонерним товариством «Харківське кар'єроуправління» господарської діяльності в період з 01 січня 2011 року по день проведення перевірки. Проведення позапланової перевірки доручено Державній службі геології та надр України.

В період з 4 вересня 2017 року по 7 вересня 2017 року Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України на підставі наказу від 28 серпня 2017 року № 387 та направлення на перевірку від 31 серпня 2017 року № 431-14/06 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини) з питань, зазначених в ухвалі слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 8 серпня 2017 року у справі № 635/4332/17.

За результатами проведеної перевірки Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено акт від 7 вересня 2017 року № 06-02/20/2017-07/у (19), яким встановлено наступні порушення:

1. пункту 17 постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615: у зв'язку із виявленням під час користування надрами даних про нові властивості, якість та кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів, а саме: переоцінкою запасів піску Безлюдівського родовища (Нагор'ївська та Південно-Східна ділянки) відповідно до Протоколу ДКЗ України від 25.02.2016 № 3534 не внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22 лютого 2007 року та не внесені зміни до пункту 2 особливих умов спеціального дозволу («Виконання умов пункту 3.3 ДКЗ України від 09.11.2010 № 2092») на підставі пункту 3.7 Протоколу ДКЗ від 25.02.2016 № 3534, відповідно до якого протоколи ДКЗ України від 25.02.2006 № 1212 та від 09.11.2010 № 2092 втратили чинність у зв'язку з повною кількісною та якісною переоцінкою запасів пісків Безлюдівського родовища.

2. статті 24, 51 Кодексу України про надра, статті 24 Гірничого закону України: робочий проект «Разработка карьера Безлюдовского месторождения строительных песков Нагорьевского участка», ЧП «Ингеоэкострой», г. Харьков 2012 г. не погоджений в установленому порядку, а саме: відсутнє погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

3. статті 24, 51 Кодексу України про надра, статті 24 Гірничого закону України: робочий проект «Разработка карьера Безлюдовского месторождения строительных песков Нагорьевского участка», (ЧП «Ингеоэкострой», г. Харьков 2012 г.) не відповідає фактичним показникам гірничо-геологічних умов, у зв'язку з повною кількісною та якісною переоцінкою запасів пісків Безлюдівського родовища (Нагор'ївська та Південно-Східна ділянки) відповідно до Протоколу ДКЗ України від 25.02.2016 № 3534.

4. статті 17, 21 Кодексу України про надра, пункти 12, 18 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 59: не переоформлений акт про надання гірничого відводу від 05.05.2008 № 1 у зв'язку із збільшенням меж об'єкта надрокористування, визначених спеціальним дозволом на користування надрами № 4214 від 22 лютого 2007 року (площа гірничого відводу - 72 га, площа ділянки відповідно до координат, визначених спеціальним дозволом на користування надрами - 80,7 га).

5. статті 17, 21 Кодексу України про надра, пункти 12, 18 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 59: не переоформлений акт про надання гірничого відводу від 05.05.2008 № 1 у зв'язку із зміною назви юридичної особи та із зміною меж та контурів запасів, відповідно до протоколу ДКЗ України від 25.02.2016 № 3534.

6. статті 24, 51 Кодексу України про надра: план розвитку гірничих робіт за 2016 рік не дотримувався в частині об'єму видобутку будівельних пісків, а саме: планом розвитку гірничих робіт по Нагір'ївському кар'єру Безлюдівського родовища будівельних пісків на 2016 рік заплановано видобути 400 тис. куб. м. корисної копалини, а фактично за 2016 рік, відповідно до маркшейдерської документації та форми 5-гр видобуто 493,9 тис. куб. м піску.

7. статті 46, 53 Кодексу України про надра, пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України № 58, постанови Кабінету Міністрів України № 1099, НПАОН 00.0-5.03-74: акт від 22.12.2016 на списання запасів корисних копалин місцевого значення з обліку гірничовидобувного підприємства Приватного акціонерного товариства «Харківське кар'єроуправління» (в об'ємі по категоріях В-С1 складає 2274,8 тис. куб. м) не погоджено з Харківською обласною радою. Також, акт від 22.12.2016 на списання запасів корисних копалин місцевого значення з обліку гірничовидобувного підприємства представлено без підтверджуючих на те матеріалів, а саме:

- пояснювальна записка з обґрунтуванням списання запасів корисних копалин, необхідними техніко-економічними розрахунками та відповідними геолого-маркшейдерськими документами щодо вимірів, опробування та перерахування запасів;

- висновок організації, яка здійснювала розвідку родовища, а також відповідних наукових організацій щодо обґрунтованості та доцільності списання запасів корисних копалин;

- відповідні графічні матеріали із зазначенням розташування в надрах ділянок родовища корисних копалин, запаси яких списуються.

8. пункту 17 постанови Кабінету Міністрів України № 615, постанови Кабінету Міністрів України № 827: не представлено договір про здійснення моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами. Не проведено у відповідність згідно з вимогами чинного законодавства пункту 8 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22.02.2007 у зв'язку з виключенням абзацу третього пункту 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 щодо обов'язкового моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами.

9. статті 45 Кодексу України про надра, постанови Кабінету Міністрів України № 294: не виконуються рекомендації пункту 3.9 протоколу ДКЗ України від 25.02.2016 № 3534, а саме: під час розробки родовища не проводиться моніторинг стану навколишнього природного середовища.

10. статті 24 Кодексу України про надра: не представлено умови Держгірпромнагляду та дотримання їх (лист від 13.12.2010 № 1/03-7.12/9278).

15 вересня 2017 року Приватне акціонерне товариство «Харківське кар'єроуправління» подало заперечення на акт перевірки № 06-02/20/2017-07/у (19) від 7 вересня 2017 року.

Приписом від 8 вересня 2017 року № 437 зобов'язано Приватне акціонерне товариство «Харківське кар'єроуправління» у строк до 29 вересня 2017 року усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

У зв'язку з не усуненням порушень, виявлених під час проведення позапланового заходу, наказом Державної служби геології та надр України від 17 жовтня 2017 року № 454 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22.02.2007 та надано Приватному акціонерному товариству «Харківське кар'єроуправління» 30 календарних днів для усунення порушень.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції прийшов до висновку про скасування наказу Державної служби геології та надр України № 454 від 17.10.2017 "Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4214 від 22.02.2007" як такого, що прийнято без дотримання принципу "належного урядування" (направлення на перевірку оформлене не належною посадовою особою, вид покарання не відповідає порушенню), "юридичної визначеності" (неодноразові безпідставні відмови у внесенні змін до Спеціального дозволу) та "законних очікувань" (перевірку розпочато під час перебування документів позивача на розгляді у відповідача, деякі висновки акту перевірки не відповідають дійсним обставинам справи).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України.

Згідно пункту 1 Положення, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Основним завданням Держгеонадр є реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (підпункт 1 пункту 3 Положення).

Пунктом 4 Положення встановлено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням (підпункт 12); проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов'язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства (підпункт 14).

Враховуючи втрату чинності постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 № 1294 "Про затвердження Порядку здійснення державного геологічного контролю" з 15.04.2017, суд при встановлені обставин у даній справі виходить із загальних положень здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 877-V) для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою (частина друга статті 7 Закону № 877-V).

Частиною шостою статті 7 Закону № 877-V встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (частина сьома статті 7 Закону № 877-V).

Відповідно до частини восьмої статті 7 Закону № 877-V припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до підпунктів 1, 4 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр (пункт 1); невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища (пункт 4).

Отже, на виконання ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 8 серпня 2017 року у справі № 635/4332/17 Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України видано наказ від 28.08.2017 "Щодо проведення позапланової перевірки", яку наказано провести Департаменту державного геологічного контролю (ОСОБА_3.).

Проте, 31.08.2017 Начальником Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України ОСОБА_4 видано направлення на проведення перевірки. Направлення видано ОСОБА_4, ОСОБА_5 - головному спеціалісту та ОСОБА_6 - провідному геологу ДО "Центральна ТІДГК" на проведення перевірки з 4 по 15 вересня 2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведене направлення ставиться судом під сумнів як належне оформлене, оскільки частиною другою статті 7 Закону № 877-V передбачено, що посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою. А згідно інформації, розташованої на веб-сайті Держгеонадр України (http://geo.gov.ua/storinka/struktura), Центральний міжрегіональний відділ входить до структури Держгеонадр України та не є органом державного нагляду (контролю) в розумінні Закону № 877-V. Так, саме на Департамент державного геологічного контролю покладено функції організації та проведення планових та позапланових перевірок надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) Департаменту надано право складати акти, видавати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства.

Як вбачається з акту перевірки саме як посадовими особами Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України (ОСОБА_4, ОСОБА_5) та залученим спеціалістом ОСОБА_6 проведено перевірку.

Наведені висновки суду щодо неналежного оформлення направлення на перевірку підтверджуються також наказом від 28.08.2017 "Щодо проведення позапланової перевірки", яким наказано проведення перевірки саме Департаменту державного геологічного контролю (ОСОБА_3.). а не Центральному регіональному відділу в особі його начальника ОСОБА_4

Таким чином колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про порушення порядку проведення перевірки в частині оформлення направлення на перевірку.

Відносно виявлених порушень вимог законодавства про надра під час перевірки, суд першої інстанції прийшов до таких висновків з чим погоджується колегія суддів.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2017 року ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» звернулося до Державної служби геології та надр України із пакетом документів для внесення змін до Програми робіт, додаток № 2 до Спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22.02.2017, з метою промислового видобування піску Безлюдівського родовища у Харківському районі Харківської області, у зв'язку із виконанням усіх пунктів вказаних у Програмі робіт та із проведенням робіт по «Геолого-економічній оцінці (переоцінці) балансових запасів пісків Нагор'ївської та Південно-Східної ділянок Безлюдівського родовища», що експлуатується, які виконані у 2015-2016 роках із затвердженням балансових запасів природного піску у ДКЗ України (протокол № 3534 від 25.02.2016).

Листом від 22 березня 2017 року № 6485/13/12-17 Державна служба геології та надр України матеріали повернула підприємству для вирішення питання подальшого розгляду з тих підстав, що наданий підприємством проект угоди про умови користування надрами є неактуальним, а саме: номер та дата довіреності уповноваженого підписанта від імені Держгеонадр є недійсними. Тобто, позивачу відмовлено у внесення змін до Програми робіт, додаток № 2 до Спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22.02.2017 не з вини товариства, а з підстав відсутності уповноваженого підписанта відповідача. Доказів зворотного суду не надано.

6 квітня 2017 року ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» повторно звернулося до Державної служби геології та надр України із пакетом документів, із внесеними виправленнями, для внесення змін до Програми робіт, додаток № 2 до Спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22.02.2017, з метою промислового видобування піску Безлюдівського родовища у Харківському районі, Харківської області.

В заяві від 06.04.2017 № 0604/17-2 зазначено, що в 2016 році ВК «Геолог» виконав «Геолого-економічну оцінку (переоцінку) запасів будівельного піску Безлюдівського родовища», в межах площі Спеціального дозволу - 80,7 га. Площа родовища не відповідає площі (80,7 га), яка вказана в спецдозволі № 4214 від 22.02.2007 в зв'язку з тим, що у 1987 році запаси підраховані і затверджені без врахування бортів розносу кар'єру, тобто запаси піску підраховані і затверджені по денній поверхні родовища. На даний час заявлена площа складає 82,9 га з врахуванням розносу бортів кар'єру і апробованих залишкових запасів обводнених пісків у технічній водоймі, тобто необхідно внести зміни з 80,7 га на 82,9 га.

Листом від 18 травня 2017 року за № 11282/13/12-17 Державна служба геології та надр України повідомила ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» про те, що в наданому підприємством письмовому обгрунтуванні щодо необхідності внесення змін до програми робіт відсутня інформація стосовно причин коригування обсягів видобутку пісків Безлюдівського родовища ділянок Нагор'ївська та Південно-Східна. У листі зазначено, що питання стосовно коригування термінів виконання робіт, визначених програмою робіт угоди про умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, буде розглянуто у разі надходження від підприємства заяви та належним чином оформленої угоди про умови користування надрами з додатками (характеристика ділянки надр, відкоригована програма робіт) у двох примірниках за формою, яка затверджена наказом Держгеонадра від 18.12.2015 № 430 і розміщена на офіційному веб-сайті, з відповідним письмовим обґрунтуванням.

Із заявою від 18 липня 2017 року № 1807/17-1 ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» втретє звернулося до Державної служби геології та надр України з метою внесення змін до Програми робіт, додаток № 2 до Спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22.02.2017, з метою промислового видобування піску для будівельних робіт Безлюдівського родовища у Харківському районі Харківської області, у зв'язку із виконанням усіх видів робіт передбачених Програмою робіт, із перерахунком (переоцінкою) залишків запасів піску в межах родовища та зі зміною (зменшенням) річної потужності кар'єру (з 400 тис. куб.м на 330 тис. куб.м). Також в заяві позивач просив внести зміни до Програми робіт щодо виключення пункту 2 - «обов'язковий моніторинг та наукове супроводження виконання особливих умов користування надрами» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 42 від 28.01.2015.

Листом від 27 вересня 2017 року за № 21668/13/12-17 Державна служба геології та надр України, тобто вже після проведення перевірки, повідомила ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» про те, що наданий підприємством проект угоди про умови користування надрами не кореспондується з примірною угодою про умови користування надрами, яка розмішена на офіційному веб-сайті Держгеонадр.

Згідно з підпунктом 4 пункту 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами внесення змін до дозволу здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем (або правонаступником - у випадку, передбаченому підпунктом 8 цього пункту) документів у разі виявлення під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів відповідно до Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. N 865 (ЗП України, 1995 р., N 3, ст. 55) (при цьому у разі, коли було виявлено і затверджено запаси корисної копалини загальнодержавного значення, внесення змін до дозволу здійснюється після отримання погодження Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідної обласної, Київської та Севастопольської міської ради).

Таким чином, порушення пункту 17 постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, які визначені в акті перевірки, судом першої інстанції правильно не прийняті, оскільки вказані порушення усувалися позивачем до проведення перевірки та не прийняті відповідачем тричі за відсутності належних правових підстав.

Листом від 21 грудня 2017 року за № 31142/03/12-17 Державна служба геології та надр Україна повернула заяву ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» з доданими до неї документами та повідомила, що у внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами від 22.07.2007 № 4214 з метою видобування пісків Безлюдівського родовища, яке розташоване у Харківському районі Харківської області відмовлено на підставі пункту 15 Порядку (невиконання ним умов користування надрами, передбачених дозволом або відповідною угодою).

Згідно зі статтею 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов'язані:

1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр;

3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;

4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов'язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Відповідно до статті 51 Кодексу України про надра розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр.

Згідно зі статтею 24 Гірничого закону України від 06.10.1999 № 1127-ХІV гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати:

- спеціальний дозвіл на користування надрами;

- акт про надання гірничого відводу;

- технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку;

- геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).

Вся технічна документація повинна вестися відповідно до вимог правил безпеки, правил технічної експлуатації, єдиних правил безпеки при підривних роботах та інших нормативно-правових актів.

Як вбачається з акту перевірки, робочий проект «Разработка карьера Безлюдовского месторождения строительных песков Нагорьевского участка», ЧП «Ингеоэкострой», г. Харьков 2012 г. не погоджений в установленому порядку, а саме: відсутнє погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (пункт 2 порушення акту перевірки). Доказів на спростування вказаних порушень суду не пред'явлено.

Також колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції правильно зазначав про правомірність висновків акту перевірки (пункт 6) щодо недотримання позивачем Плану розвитку гірничих робіт за 2016 рік в частині об'єму видобутку будівельних пісків з тих підстав, що планом розвитку гірничих робіт по Нагір'ївському кар'єру Безлюдівського родовища будівельних пісків на 2016 рік заплановано видобути 400 тис. куб. м. корисної копалини, а фактично за 2016 рік, відповідно до маркшейдерської документації та форми 5-гр видобуто 493,9 тис. куб. м піску.

З приводу порушень, вказаних у пункті 3 акту перевірки, то колегія суддів погоджується з тим, що зазначив суд першої інстанції.

Позивач здійснює діяльність на підставі робочого проекту «Разработка карьера Безлюдовского месторождения строительных песков Нагорьевского участка» (ЧП «Ингеоэкострой», г. Харьков 2012 г.). Відповідач в акті перевірки вказав на не відповідність робочого проекту фактичним показникам гірничо-геологічних умов, у зв'язку з повною кількісною та якісною переоцінкою запасів пісків Безлюдівського родовища (Нагор'ївська та Південно-Східна ділянки) відповідно до Протоколу ДКЗ України від 25.02.2016 № 3534. При цьому у запереченнях на акт перевірки та в судовому засіданні представник позивача вказав на обставини перевірки Державної служби геології та надр України від 20.10.2015 року, яким зазначений робочий проект був перевірений на відповідність нормам чинного законодавства та порушень встановлено не було.

Проте суд критично ставиться до наведених доводів позивача, оскільки акт перевірки за 2015 рік суду не надано, а акт перевірки від 07.09.2017 року у розділі "Дані щодо останніх проведених перевірок" містить інформацію про не проведення планових/позапланових перевірок Центральним міжрегіональним відділом. Інших доказів суду не надано.

Відповідно до статті 17 Кодексу України про надра гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.

Гірничі відводи для розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, будівництва і експлуатації підземних споруд та інших цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, надаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При наданні гірничих відводів вирішуються питання щодо правильності поділу родовищ корисних копалин на окремі гірничі відводи з метою запобігання залишенню поза гірничими відводами менш цінних ділянок родовищ та не придатних для самостійної розробки, дотримання вимог безпеки під час проведення гірничих і підривних робіт при розробці родовищ корисних копалин та при використанні надр для інших цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, відвернення небезпеки для людей, майна та навколишнього природного середовища.

Порядок надання гірничих відводів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 12 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 59, гірничий відвід на розробку родовищ корисних копалин надається з урахуванням меж об'єкта надрокористування, визначених у спеціальному дозволі на користування надрами, та з дотриманням вимог пункту 18 цього Положення.

Пунктом 18 Положення про порядок надання гірничих відводів встановлено, що межі гірничого відводу визначаються:

для розробки родовищ корисних копалин - контурами їхніх запасів, оцінених ДКЗ, у тому числі запасів категорії С2, з урахуванням зон зсування гірських порід або розносу бортів кар'єру;

для будівництва і експлуатації підземної споруди - її технічними межами з урахуванням зон зсування і обвалення гірських порід, а також охоронних і бар'єрних ціликів, які забезпечують нормальне функціонування цієї споруди;

для поховання шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод - тією частиною надр, де може бути забезпечена їх локалізація в суворо визначених межах;

для підземного зберігання газу - контурами поширення максимального об'єму газу, який закачується у порові пласти, відповідно до проектного документа на будівництво підземного сховища газу;

для розробки родовищ нафти і газу із застосуванням законтурного заводнення або для впровадження нових методів розробки з метою збільшення нафтогазоконденсатовіддачі - за периметром розташування законтурних нагнітальних свердловин.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що не переоформлений акт про надання гірничого відводу від 05.05.2008 № 1 у зв'язку із збільшенням меж об'єкта надрокористування, визначених спеціальним дозволом на користування надрами № 4214 від 22 лютого 2007 року (площа гірничого відводу - 72 га, площа ділянки відповідно до координат, визначених спеціальним дозволом на користування надрами - 80,7 га) та у зв'язку із зміною назви юридичної особи та із зміною меж та контурів запасів, відповідно до протоколу ДКЗ України від 25.02.2016 № 3534.

Позивач під час розгляду справи зазначив, що в 2010 році були внесені зміни до спеціального дозволу № 4214 та збільшена площа та межі за рахунок приєднання Південно-Східної ділянки Безлюдівського родовища та зазначив, що підприємство не отримувало гірничий відвід на Південно-Східну ділянку в зв'язку з відсутністю виробничої необхідності.

Колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги зазначені доводи позивача з тих підстав, що нормами чинного законодавства встановлено, що гірничий відвід на розробку родовищ корисних копалин надається з урахуванням меж об'єкта надрокористування, визначених у спеціальному дозволі. Враховуючи внесення змін до спеціального дозволу, відповідно, підлягав переоформленню акт про надання гірничого відводу, тому пункт 4 порушення акту перевірки визнається судом обґрунтованим.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції вірно зазначив про необґрунтованість висновків перевіяючих щодо порушення позивачем вимог законодавства про надра, зазначені в пункті 5 акту перевірки, оскільки згідно листа постійної комісії з питань аграрної політики, земельних відносин та природокористування Харківської обласної ради від 3 квітня 2012 року № 04-25/21, ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» зверталося із заявою щодо переоформлення акта про надання гірничого відводу та напису на копії топографічного плану у разі зміни користувача надр або реорганізації підприємства, та його повідомлено, що зміна назви не є підставою для переоформлення акта про надання гірничого відводу та напису на копії топографічного плану.

Щодо не списання запасів корисних копалин місцевого значення з обліку гірничодобувного підприємства не погоджено з Харківською обласною радою (пункт 7 порушення акту перевірки) суд зазначає, що з метою виконання виявлених порушень позивач листом від 14 вересня 2017 року за № 1409/17-1 проінформував ДНВП «Геоінформ України» про повернення зазначених в акті списання запасів корисних копалин до обліку АТ «Харківське кар'єроуправління».

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги обставини щодо не внесення змін до пункту 8 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22.02.2007 у зв'язку із виключенням абзацу третього пункту 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (проведення моніторингу та наукове супроводження виконання особливих умов користування надрами, передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами, здійснюються спеціалізованими державними геологічними підприємствами, установами та організаціями), оскільки у заяві від 18.07.2017 року позивач просив відповідача внести відповідні зміни, проте пакет документів повернуто з тих підстав, що наданий підприємством проект угоди про умови користування надрами не кореспондується з примірною угодою про умови користування надрами. З приводу надання договору про здійснення моніторінгу та наукового супроводження виконання особливих умов передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами, то відповідні договори були надані суду, а тому обставини порушення, викладені у пункті 8 акту перевірки не знайшли своє підтвердження в суді.

На підтвердження виконання позивачем вимог пункту 9 акту перевірки та припису позивачем надано копію договору від 18 вересня 2017 року № 809/18,0 про надання послуг та звіт з проведення моніторингу та наукового супроводження розробки Безлюдівського родовища піску в межах ділянок Нагорвська, Південно-Східна у Харківському районі Харківської області за 2017 рік, про що позивач повідомив у запереченнях на акт перевірки.

Судом першої інстанції правильно досліджено лист Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 13 грудня 2010 року № 1/03-0712/9378 (пункт 10 порушень, зазначених в акті перевірки) та встановлено, що вказаний лист не містить зобов'язального змісту щодо виконання певних умов законодавства про надра та має роз'яснювальний характер, а тому правомірно зазначив про безпідставність висновків акту перевірки в цій частині.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про неправомірність висновків відповідача, зазначених в пунктах 5, 7, 8, 9, 10 акту перевірки.

Разом з тим, враховуючи, що під час перевірки встановлені порушення ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» вимог чинного законодавства про надра, суд зазначає про складання припису про усунення виявлених порушень за наявності правових підстав в частині виконання пунктів 2, 4, 6 акту перевірки.

При цьому, враховуючи не повне виконання позивачем вимог припису у строк встановлений для його виконання та не звернення до відповідача з метою продовження строку його виконання, суд першої інстанції правильно зазначив, про відсутність правових підстав для визнання оскаржуваного наказу незаконним.

Разом з тим, невиконання припису не має обов'язковим наслідком зупинення дії спеціального дозволу.

Відповідальність суб'єкта господарювання за невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), в тому числі, встановлена Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

З огляду на встановлені у суді обставини, враховуючи неодноразове звернення позивача з метою внесення змін до Програми робіт, додаток № 2 до Спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22.02.2017, з метою промислового видобування піску Безлюдівського родовища у Харківському районі, Харківської області, у зв'язку із виконанням усіх пунктів вказаних у Програмі робіт та із проведенням робіт по «Геолого-економічній оцінці (переоцінці) балансових запасів пісків Нагор'ївської та Південно-Східної ділянок Безлюдівського родовища» та вчинення дій з метою усунення інших порушень, виявлених під час проведення перевірки та з урахуванням принципу пропорційності порушення і покарання, суд, на думку колегії суддів вірно прийшов до висновку про відсутність необхідності у зупиненні дії спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22 лютого 2007 року.

При цьому, приймаючи наказ про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4214 від 22 лютого 2007 року, відповідач фактично позбавив можливості ПрАТ «Харківське кар'єроуправління» усунути недоліки, зазначені Державною службою геології та надр в листі від 27 вересня 2017 року за № 21668/13/12-17, в якому зазначено, що питання стосовно внесення змін до програми робіт угоди про умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, буде розглянуто у разі надходження від підприємства заяви та належним чином оформленої угоди про умови користування надрами з додатками, що порушує принцип "належного урядування".

При цьому, суд першої інстанції взяв до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини щодо відповідальності держави щодо виконання власних повноважень.

Зокрема, згідно з пунктами 70, 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE (Рисовський проти України) заява № 29979/04, у якому проаналізовано поняття "належне урядування".

Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 53, та "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), п. 38).

Також дотримання таких принципів права як "законні очікування" та "юридична визначеність", які знайшли своє відображення в практиці Суду Європейського Союзу (European Court of Justice, ECJ), який виступає останньою інстанцією у справах про застосування acquis communautaire - права Європейського Союзу (ЄС) - та забезпечує єдність застосування права ЄС в державах-членах.

Відповідна позиція цього Суду закріплена в його рішенні у хрестоматійній справі Salumi щодо ретроактивної дії законодавства: «Зазначена інтерпретація забезпечує визнання принципів юридичної визначеності та захисту законних очікувань, за змістом яких дія (наслідки) права Співтовариства повинна бути чіткою і передбачуваною для тих, на кого воно розповсюджується».

Виходячи з системного аналізу адміністративно-правових принципів, коли законодавством передбачена певна процедура (порядок) прийняття рішень, розгляду питань і вчинення дій суб'єктом владних повноважень, то така процедура повинна будь що бути дотримана цим суб'єктом.

У практиці ЄСПЛ принцип "законних очікувань" характерно застосовується у зв'язку з певним правом, що гарантується Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Найширша практика стосується захисту законних очікувань щодо ефективного здійснення права власності (ст. 1 Протоколу № 1 до ЄКПЛ).

Уперше у цьому контексті, як зазначає сам Європейський суд, принцип "законних очікувань" було застосовано в справі Pine Valley Developments Ltd. and others v. Ireland [15, п. 45], в якій компанія-заявник, що купила земельну ділянку, отримавши дозвіл на будівництво, була визнана Європейським судом такою, що мала законні очікування розвивати спірну територію, а відповідний дозвіл, який не міг бути відкликаний адміністративний органом, що його видав, був визнаний «складовою частиною власності заявника» [16, п. 51(2)] в розумінні ст. 1 Протоколу № 1, а отже, охоронюваним за правом Конвенції об'єктом. У подальшому принцип захисту законних очікувань у контексті ст. 1 Протоколу № 1 зазнав детальнішої розробки в межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття «майно», яке ЄСПЛ розповсюдив як на "існуюче майно", так і на активи (фонди), включаючи право вимоги тощо.

Крім того, колегія суддів вважає також за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Аналіз наведеної норми права дає підстави вважати, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку.

У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Таким чином, об'єднуючою ознакою цих випадків є неналежне використання права, зокрема, використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення строків виконання певних робіт тощо.

Відповідно до частини третьої статті 26 зазначеного Кодексу законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Згідно пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов'язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров'ю працівників або населення;

4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов'язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов'язку проводити на ділянці надр роботи, пов'язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків.

Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

У разі визнання судом незаконним зупинення дозволу строк дії дозволу вважається таким, що автоматично продовжений на строк незаконного зупинення.

Відповідно до частини п'ятої статті 4 Закону України від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Отже, вказаний Закон прямо передбачає необхідність підтвердження судом обґрунтованості вжиття органом державного нагляду (контролю) заходів у виді зупинення виконання робіт.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі №802/4846/13-а.

Зокрема, у своїх правових висновках Верховний Суд зазначав, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або в судовому порядку. Тому, відповідач під час прийняття оскаржуваного наказу про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, повинен був звернутись до адміністративного суду для підтвердження обґрунтованості його застосування.

Як установлено судом та не заперечується відповідачем, на момент розгляду справи судом першої інстанції, Державна служба геології та надр України не зверталася до суду з позовом про вжиття заходів реагування - зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 26.06.2018 року.