Справа № 191/498/17(2-а/191/79/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2018 рокусправа № 191/498/17(2-а/191/79/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: суддя-доповідач: Шальєва В.А.

судді: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі позивача ОСОБА_3

представників відповідачів Азарова А.Д., Прибиток Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського окружного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційні скарги Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)» та Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2108 р. (суддя Гречко Ю.В.) в справі № 191/498/17 за позовом ОСОБА_3 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)» про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом, який уточнював та доповнював, до управління Державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області (далі - управління ДПтС), Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)» (далі - ДУ «ІВЦ (№133)») про зобов'язання управління ДПтС внести запис до трудової книжки про його навчання в Київському інституті внутрішніх справ України при Національній академії МВС України з 1997 року по 2001 рік відповідно до вимог п. 2.19 Інструкції №58; зобов'язання управління ДПтС внести запис до трудової книжки про день звільнення з 14 грудня 2011 року на фактичний день видачі трудової книжки, тобто 19 грудня 2011 року, видати копію наказу про звільнення на руки позивачу; зобов'язання управління ДПтС видати дублікат трудової книжки без внесених до неї записів, визнаних недійсними, а також виправлень і скорочень; зобов'язання управління ДПтС занести до трудової книжки позивача відомості про нагородження та заохочення; зобов'язання управління ДПтС заповнити трудову книжку позивача російською мовою; зобов'язання управління ДПтС усунути всі недоліки та виправлення, допущені при заповненні трудової книжки в графі 2 та 4; зобов'язання управління ДПтС занести до трудової книжки відомості про зміну назви управління відповідно до п. 2.15 Інструкції № 58; зобов'язання управління ДПтС видати належним чином оформлену трудову книжку з підписом відповідальної особи за видачу трудових книжок та засвідчити підпис відповідною печаткою; зобов'язання управління ДПтС притягнути начальника відділу по роботі з персоналом до дисциплінарної відповідальності; зобов'язання управління ДПтС видати журнал обліку видачі трудових книжок для відповідного запису; зобов'язання про новий день звільнення видати наказ і внести запис до трудової книжки працівника, раніше внесений запис про день звільнення визнати недійсним; визнання протиправним та скасування наказу № 85 о/с від 09 серпня 2011 року управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Дніпропетровській області в частині його відсторонення від посади заступника начальника установи з нагляду та безпеки та оперативної роботи Ігреньського виправного центру №133 з 05 серпня 2011 року; зобов'язання ДУ «ІВЦ (№ 133)» видати позивачеві грошовий атестат, виплатити компенсацію за невикористану відпустку за 2011 рік в розмірі 4183,20 грн., заробітну плату з 14 липня 2011 року до 19 грудня 2011 року в розмірі 18325 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 грудня 2011 року по день фактичного розрахунку, виходячи із розрахунку середньомісячної заробітної плати 3665,25 грн. при середньоденній заробітній платі 162,90 грн., середній заробіток за весь час затримки компенсації за невикористану відпустку за 2011 рік по день фактичного розрахунку із розрахунку середньомісячної заробітної плати 3579,30 грн. при середньоденній заробітній платі 119,52 грн.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.06.2017 р. залучено до участі в справі Південно-Східного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - міжрегіональне управління) в якості правонаступника управління ДПтС в Дніпропетровській області (а.с. 36 т.2).

Ухвалою суду першої інстанції від 29.06.2017 р. здійснена заміна Південно-Східного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції належним відповідачем - управлінням ДПтС у Дніпропетровській області (а.с. 46 т.2).

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 27.09.2017 р. залучено до участі в справі Південно-Східного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції в якості правонаступника управління ДПтС в Дніпропетровській області (а.с. 60 т.2).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2018 р. позов задоволено частково, зобов'язано міжрегіональне управління внести запис до трудової книжки ОСОБА_3 про день звільнення з 14 грудня 2011 року на фактичний день видачі трудової книжки, тобто 19 грудня 2011 року; запис до трудової книжки ОСОБА_3 про день звільнення 14 грудня 2011 року визнано недійсним; зобов'язано міжрегіональне управління видати ОСОБА_3 на руки копію наказу про звільнення, враховуючи вищевказані зміни; зобов'язано міжрегіональне управління занести до трудової книжки ОСОБА_3 відомості про зміну назви управління у відповідності до п. 2.15 Інструкції № 58; зобов'язано міжрегіональне управління видати ОСОБА_3 належним чином оформлену трудову книжку з підписом відповідальної особи за видачу трудових книжок та засвідчити підпис відповідною печаткою; зобов'язано міжрегіональне управління про новий день звільнення ОСОБА_3 видати наказ і внести запис до трудової книжки працівника, раніше внесений запис про день звільнення визнано недійсним; визнано протиправним та скасовано наказ № 85о/с від 09 серпня 2011 року управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Дніпропетровській області в частині відсторонення ОСОБА_3 від посади заступника начальника установи з нагляду та безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру №133 з 05 серпня 2011 року; стягнуто з Ігреньського виправного центру №133 на користь ОСОБА_3 компенсацію за невикористану відпустку за 2011 рік в розмірі 4183,20 грн., заробітну плату з 14 липня 2011 року до 19 грудня 2011 року в розмірі 18325 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 грудня 2011 року до 06 лютого 2018 року в розмірі 269680,95 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ДУ «ІВЦ (№133)» просить скасувати судове рішення з підстав неправильного встановлення обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідач Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України в апеляційній скарзі просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відзивах на апеляційні скаргу позивач просить відмовити у їх задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача ДУ «ІВЦ (№133)» в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційних скарг матеріалами справи, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, судове рішення - скасуванню із направленням справи на розгляд за встановленою предметною юрисдикцією (підсудністю).

Предметом позову в цій справі є дії та рішення управління ДПтС у Дніпропетровській області, а також ДУ «ІВЦ (№133)».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в управлінні Державного департаменту з питань виконання покарань у Дніпропетровській області на посаді заступника начальника з нагляду і безпеки оперативної роботи Ігренського виправного центру, позивач мав спеціальне звання майора внутрішньої служби. Управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Дніпропетровській області перетворено в управління Державної пенітенціарної служби в Дніпропетровській області, про що 08.02.2012 р. внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Положенням про Державний департамент України з питань виконання покарань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2009 р. № 587, визначено, що Державний департамент України з питань виконання покарань (далі - Департамент) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції. Департамент забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань, виконує правозастосовні та правоохоронні функції, спрямовує, координує та контролює діяльність Державної кримінально-виконавчої служби України.

Також Положенням про Державну пенітенціарну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 р. № 225, встановлено, що Державна пенітенціарна служба України (ДПтС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції і який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Основними завданнями ДПтС є: 1) реалізація державної політики у сфері виконання кримінальних покарань; 1-1) реалізація державної політики у сфері пробації; 2) внесення пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації; 3) забезпечення формування системи наглядових, соціальних, виховних та профілактичних заходів, які застосовуються до засуджених та осіб, узятих під варту; 4) контроль за дотриманням прав людини і громадянина, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань, реалізацією законних прав та інтересів засуджених та осіб, узятих під варту.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Враховуючи те, що позивач проходив службу в управлінні Державного департаменту з питань виконання покарань у Дніпропетровській області, мав спеціальне звання, суд приходить до висновку, що позивач проходив публічну службу.

Предметом позову в цій справі є спір з приводу проходження позивачем публічної служби.

Статтею 20 КАС України, який діє з 15.12.2017 р., встановлена предметна юрисдикція адміністративних судів, відповідно до якої місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

За приписами статті 18 КАС України в редакції, що діяла на час пред'явлення позивачем позову, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

5) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті;

6) адміністративні справи щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України;

продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України;

затримання іноземців та осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

7) адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця щодо виконання рішень органів (посадових осіб), крім судових рішень.

Окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи:

1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам;

2) про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням;

Тобто, як на час звернення позивача з цим позовом до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області як адміністративного суду, так й на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення в справі, ця справа підсудна окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Суд першої інстанції, приймаючи до провадження позов ОСОБА_3, не звернув увагу на цю обставину, та розглянув справу з порушенням правил предметної юрисдикції (підсудності).

Судом з'ясовано, що ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2015 р. в справі № 191/463/15-а позов ОСОБА_3 до Управління Державної Пенітенціарної служби у Дніпропетровській області про про видачу належним чином оформлену трудову книгу та виплату середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу повернуто позивачеві на підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України в редакції, що діяла до 15.12.2017 р., з тих підстав, що даний адміністративний спір предметно підсудний Дніпропетровському окружному адміністративному суду. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 р. зазначена ухвала скасована, справа направлена до суду першої інстанції (Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області) для вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Суд не приймає до уваги висновки суду апеляційної інстанції в справі № 191/463/15-а про підвідомчість (підсудність) справи місцевому загальному суду як адміністративному суду, зроблені в іншій справі, оскільки судом встановлено грубе порушення судом першої інстанції правил предметної юрисдикції (підсудності).

При цьому суд враховує наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &l&;…&g;; фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За приписами статті 318 КАС України, в редакції, що діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв'язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення прийнято з порушенням правил предметної юрисдикції (підсудності), визначеної статтею 20 КАС України, суд скасовує судове рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області та направляє справу на розгляд за встановленою цією статтею процесуального закону підсудністю, а саме до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Положення частини 2 статті 20 КАС України не застосовуються, оскільки приписи частини 2 стосуються виключно порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності).

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 20, 242, 243, 308, 315, 318, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)» та Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2108 р. в справі № 191/498/17 задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2108 р. в справі № 191/498/17 за позовом ОСОБА_3 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)» про зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Направити справу № 191/498/17 за позовом ОСОБА_3 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)» про зобов'язання вчинити певні дії на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду за встановленою законом підсудністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 25.06.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.06.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко