Справа № 826/5585/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 червня 2018 року № 826/5585/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітпрод Плюс» до Державної фіскальної служби України, третя особа - Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мітпрод Плюс» (надалі по тексту також - позивач, ТОВ «Мітпрод Плюс») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа - Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, та просить:

- визнати Рішення ДФС України № 400477/40815703 від 12.12.2017 № 400479/40815703 від 12.12.2017, № 400480/40815703 від 12.12.2017 про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним та скасувати його;

- зобов'язати ДФС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкові накладні № 16 від 07.11.2017, № 2 від 01.11.2017, № 27 від 15.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що комісія Державної фіскальної служби України, відмовляючи у реєстрації податкових накладних, у своїх рішеннях не зазначила підставу, на якій така відмова ґрунтується, рішення не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття таких у відповідності до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24.05.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник Державної фіскальної служби України наголосив, що позивачем не надано доказів того, що комісії було надано копії всіх первинних документів щодо придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання - передавання товарів (робіт, послуг), а також відсутність розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством, з огляду на що дії Державної фіскальної служби України правомірні та узгоджуються з вимогами чинного законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

31.05.2018 у судове засіданні представник позивача не з'явився, подавши клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Представник Державної фіскальної служби України у судове засідання не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ «Мітпрод Плюс» є юридичною особою, що зареєстровано 07.09.2016. Одним з видів діяльності підприємства є оптова торгівля м'ясом та м'ясними продуктами (код КВЕД 46.32).

У своїй діяльності, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мітпрод Плюс» мало господарські відносини з TOB «Тульчинм'ясо» щодо поставки яловичини. Відповідно до видаткової накладної № 303 від 07.11.2017 на адресу ТОВ «Тульчинм'ясо» поставлено яловичини другого вагою 500 кг на суму 37 500 грн., з урахуванням ПДВ.

У зв'язку з поставкою, відповідно до приписів п. 201.10. ст.201 ПК України ТОВ «Мітпрод Плюс» складено податкову накладну № 16 від 07.11.2017, та направлено 30.11.2017 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції № 1 від 30.11.2017 (реєстраційний номер ) податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п. п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України позивачем направлено на адресу ДФС України повідомлення від 05.12.2017 № 2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, копії наступних документів:

- копію договору поставки № 58 від 06.03.2017;

- копію видаткової накладної № 303 від 07.11.2017;

- податкову накладну № 16 від 07.11.2017;

- копію накладної № 628 від 02.11.2017;

- копію накладної № 515 від 26.10.2017;

- копію накладної № 23 від 06.10.2017;

- копію накладної № 2 від 12.09.2017;

- копію накладної № 21 від 19.09.2017;

- копію накладної № 378 від 27.09.2017;

- копію накладної № 604 від 01.11.2017;

- копію накладної № 517 від 18.10.2017;

- копію накладної № 1 від 01.09.2017;

- копію договору про надання ветеринарних послуг № 940 від 01.03.2017;

- копію договору суборенди № СО-673/1 від 31.03.2017;

- копія договору купівлі - продажу № 01/09-1 від 01.09.2017;

- копію договору купівлі - продажу № 03/07-2017/01 від 03.07.2017.?

ТОВ «Мітпрод Плюс» мало господарські відносини з ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» щодо поставки останньому яловичини. Відповідно до видаткової накладної № 292 від 01.11.2017 на адресу ТОВ «М'ясна фабрика «Фаворит Плюс» поставлено яловичину першого гатунку вагою 8 148 кг на суму 725 204,59 грн., з урахуванням ПДВ.

У зв'язку з поставкою, відповідно до приписів п. 201.10. ст. 201 ПК України позивачем складено податкову накладну № 2 від 01.11.2017 та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції № 1 від 30.11.2017 (реєстраційний номер ) податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п. п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України позивачем направлено на адресу ДФС України повідомлення від 05.12.2017 № 4 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК. копії наступних документів:

- копію договору поставки № 30/05-2017/01 від 30.05.2017;

- копію видаткової накладної № 292 від 01.11.2017;

- податкову накладну № 2 від 01.11.2017;

- копію товарно - транспортної накладної № Р292 від 01.11.2017;

- копію накладної № 604 від 01.11.2017;

- копію договору про надання ветеринарних послуг № 940 від 01.03.2017;

- копія договору суборенди № СО-673/1 від 31.03.2017;

- копія договору купівлі - продажу № 03/07-2017/01 від 03.07.2017.

Рішенням комісії ДФС від 12.12.2017 № 400479/40815703 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 01.11.2017.

Також, ТОВ «Мітпрод Плюс» мало господарські відносини з ТОВ «Амтек Трейд» щодо поставки останньому м'ясопродуктів. Відповідно до видаткової накладної № 311 від 15.11.2017 на адресу ТОВ «Амтек Трейд» поставлено ніжки свинячі вагою 3916 кг та ніжки свинячі вагою 719 кг на загальну суму 156 649,90 грн., з урахуванням ПДВ.

У зв'язку з поставкою, відповідно до приписів п. 201.10. ст. 201 ПК України позивачем складено податкову накладну № 27 від 15.11.2017 та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції № 1 від 30.11.2017 (реєстраційний номер ) податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п. п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України, позивачем направлено на адресу ДФС повідомлення від 05.12.2017 № 5 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, копії наступних документів:

- копію договору поставки № 30/03-2017/01 від 30.03.2017;

- копію видаткової накладної № 311 від 15.11.2017;

- податкову накладну № 27 від 15.11.2017;

- копію накладної № 4795 від 22.09.2017;

- копію накладної № 470 від 10.10.2017;

- копію накладної № 472 від 10.10.2017;

- копію накладної № 399 від 07.09.2017.

- копію накладної № 419 від 18.09.2017;

- копію накладної № 429 від 18.09.2017;

- копію накладної № 437 від 26.09.2017;

- копію накладної № 550 від 15.11.2017;

- копію накладної № 5982 від 15.11.2017;

- копію договору про надання ветеринарних послуг № 940 від 01.03.2017;

- копію договору суборенди № СО-673/1 від 31.03.2017;

- копію договору поставки № 52/17 від 15 лютого 2017;

- копію договору постачання № 22/09/17-1 від 22.09.2017;

- копію договору поставки № 07/03-2017/01 від 07.03.2017.

Рішенням комісії ДФС від 12.12.2017 № 400480/40815703 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 27 від 15.11.2017.

Не погоджуючись з рішенням Комісії Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкових накладних, ТОВ «Мітпрод Плюс» звернулось до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до приписів п. 201.1 ст. 201 ПК України (у редакції ПК України чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За положеннями п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. (п. 201.10 ст. 201 ПК України)

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до положень п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

За приписами п. 74.2. ст. 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. (п. 201.16.1. ст. 201 ПК України)

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (надалі по тексту також - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (надалі по тексту також - Критерії оцінки ступня ризиків).

Згідно пункту 6 Критеріїв містить у собі визначення трьох різних критеріїв. Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Суд звертає увагу на те, що критерій який визначений Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації у своїх рішеннях № 400477/40815703, № 400479/40815703, № 400480/40815703, а саме, надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у п. 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків не передбачений. (а. с. 12 - 14)

Відповідно до положень п. 201.16.2 ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

На виконання вимог п. п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України та пропозиціях викладених у квитанціях позивачем надані наявні документи, на підтвердження реальності здійснення операцій, що не спростовано відповідачем під час розгляду судом даної справи.

Також, відповідачем всупереч вимогам п. п. «в» п. 201.16.1 ст. 201 ПК України не було визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації податкової накладної.

Відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів (п. п. «в» п. 201.16.1. ст. 201 ПК України).

Слід звернути увагу на те, що при відмові у прийнятті до реєстрації податкових накладних з посиланням на ненадання платником податків достатніх документів, Комісія має навести дані щодо документів, надання яких дасть можливість прийняти податкових накладних до реєстрації.

З оскаржуваних позивачем рішень відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних, судом установлено, що підставою для відмови у такій реєстрації стало надання позивачем копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Необхідно зауважити, що відповідачем в оскаржуваних рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та які вимоги законодавства порушено позивачем при складанні документів, яких документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних № 16, № 2, № 27.

Суд зазначає, що посилання на таку підставу в обґрунтування прийняття рішень про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність таких рішень.

У той же час, важливо розуміти, що головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв'язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Тобто, оскаржувані рішення фіскального органу не відповідають наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують їх неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Суд не враховує посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що позивачем надано не всі документи на підтвердження реальності здійснених операцій, з огляду на те, що як в оскаржуваних рішеннях так і суду не наведено перелік документів, яких саме недостатньо для реєстрації податкових накладних № 16, № 2, № 27 та яких позивач не надав після зупинення реєстрації податкових накладних.

Також, суд наголошує на тому, що в даній справі суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами, на підставі яких складено податкові накладні № 16, № 2, № 27, оскільки дане питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання рішень комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації протиправними та їх скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Керуючись статтями 72 - 78, 90, 241, 244, 246, 255, 293, 295 - 297 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітпрод Плюс» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України № 400477/40815703 від 12.12.2017, № 400479/40815703 від 12.12.2017, № 400480/40815703 від 12.12.2017 про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) зареєструвати податкові накладні № 16 від 07.11.2017, № 2 від 01.11.2017, № 27 від 15.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітпрод Плюс» (, вул. Тулузи, 10 - А, офіс 5, м. Київ, 03162) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 10572,00 грн. (десять тисяч п'ятсот сімдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко