Справа № 815/5963/17
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5963/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Цховребової М.Г.

при секретарі судового засідання - Деркач А.А.

представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_6, з урахуванням заяви про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог від 12.03.2018 року, про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35249086 від 18.05.2017 року 15:53:42.

Ухвалами суду від:

- 01.02.2018 року: вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі на 21 лютого 2018 року;

- 26.02.2018 року: у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі відмовлено;

- 22.03.2018 року: прийнято до розгляду заяву позивачів про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог від 12.03.2018 року; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів;

- 23.05.2018 року: у задоволенні клопотань представника третьої особи про закриття провадження у справі та про залишення без розгляду позовної заяви відмовлено; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 травня 2018 року;

- 30.05.2018 року: у задоволенні клопотання представника третьої особи про зупинення провадження у справі відмовлено.

В судове засідання 30 травня 2018 року ОСОБА_4, відповідач та/або їх представники не зявились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. (т.2 а.с.116, 119-120, 122)

В матеріалах справи наявні заяви позивача ОСОБА_4 та відповідача про розгляд справи без їх участі. (т.1 а.с.66, 225, 226, т.2 а.с.12, 30)

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за даною явкою.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3, підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та у заяві про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог (т.1 а.с.4-7, 232-236, т.2 а.с.33-39), із посиланням на ст. 3, ч. 3 ст. 10, ст.ст. 11, 17-19, 22, 26, 27, 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 6, 7, 9, 25, 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, із зазначенням таких фактичних обставин:

- рішення, на підставі якого відповідач прийняв оскаржуване рішення, видано 12.07.1974 року, а народилась ОСОБА_6 лише 22 травня 1992 року;

- оскаржуване рішення було прийняте відповідачем 18.05.2017 року, а документи, які були підставою його прийняття, видані пізніше ніж прийнято рішення про державну реєстрацію права власності;

- єдиною підставою державної реєстрації права власності на даний будинок, який є державним житловим фондом, на який позивачі в порядку, визначеному законом, набули право постійного користування ще до народження ОСОБА_6 та в якому постійно проживають, є свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень в державному та комунальному житловому фонді;

- відповідач прийняв оскаржуване рішення взагалі у відсутність документів, які є правовою підставою для прийняття відповідного рішення. Також, він не перевірив документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, тощо.

Від відповідача надійшов відзив на позов, заперечення щодо відповіді на відзив (т.1 а.с.195-202, 238-241), згідно яких відповідач не визнає адміністративний позов повністю, просить суд відмовити у його задоволенні, із посиланням на ст.ст. 2, 18, 10, 22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», із зазначенням таких фактичних обставин:

- рішення, на підставі якого відповідач прийняв оскаржуване рішення, видано 12.07.1974 року, а народилась ОСОБА_6 лише 22 травня 1992 року, а також те, що довідка серія та номер: 02-14, видана 29.05.2017 року ФОП ОСОБА_7 та технічний паспорт виданий 29.05.2017 року ФОП ОСОБА_7, видані пізніше ніж прийнято оскаржуване рішення не можуть слугувати доказом протиправності такого рішення;

- право постійного користування у позивачів виникло саме на кімнату в квартирі, а не на житловий будинок. У звязку з тим, спірне рішення було прийняте за результатами розгляду заяви про реєстрацію права власності на житловий будинок відсутні підстави стверджувати про наявність порушення прав користування позивачів кімнатою в квартирі, тощо.

В судовому засіданні представник третьої особи заперечував проти задоволення позову, по суті, з підстав, викладених відповідачем у відзиві та запереченнях щодо відповіді на відзив. Письмових заяв по суті справи від третьої особи до суду не надійшло.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_6 з реєстраційним номером: 22874770, від 21.06.2017 року, 21.06.2017 року о 16:12:47 сформовано ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 90209472. (т.1 а.с.186)

Згідно змісту даного витягу, зокрема:

Актуальна інформація про обєкт нерухомого майна:

- реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101

- обєкт нерухомого майна: житловий будинок, обєкт житлової нерухомості: Так

- опис обєкта: Загальна площа (кв.м): 54.2, житлова площа (кв.м): 39.5

- адреса: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Гудовича генерала (вулиця Оренбурзька), будинок 37а

Актуальна інформація про право власності:

- номер запису про право власності: 20468974

- дата, час державної реєстрації: 16.05.2017 18:06:49

- державний реєстратор: ОСОБА_5, Одеська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Одеська обл.

- підстава виникнення права власності: рішення, серія та номер: 238-Х, виданий 12.07.1974, видавник: Виконавчий комітет Одеської міської ради депутатів трудящих; довідка, серія та номер: 02-14, виданий 29.05.2017, видавник: ФОП ОСОБА_7; технічний паспорт, серія та номер: -, виданий 29.05.2017, видавник: ФОП ОСОБА_7;

- підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35249086 від 18.05.2017 15:53:42, ОСОБА_5, Одеська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Одеська обл.

- форма власності: приватна

- розмір частки: 1/1

- власники: ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, країна громадянства: Україна.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35249086 від 18.05.2017 року 15:53:42, позивачі оскаржили його в судовому порядку.

В судовому засіданні також встановлено, що на виконання ухвали Одеського окружного суду про витребування реєстраційної справи на обєкт нерухомого майна: житловий будинок № 37-А по вул. Генерала Гудовича у м. Одесі, відділом державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради суду надіслано роздруковані та завірені скан-копії документів, які містяться в електронному вигляді у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у реєстраційній справі № 101 на вищевказаний обєкт нерухомого майна. (т.1 а.с.170-187)

Також у листі відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради від 26.12.2017 року № 4190-17 (т.1 а.с.169), разом із яким надійшли скан-копії документів з реєстраційної справи № 101, суд повідомлено, що згідно довідки відділу документального та інформаційного забезпечення управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради вищевказана реєстраційна справа відсутня в архіві управління у паперовому вигляді.

У пакеті скан-копій документів з реєстраційної справи № 101 щодо обєкта нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Гудовича, буд. 37 а, наявні, зокрема:

- неякісна копія рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих від 12.07.1974 року № 238-Х «Про відвід громадянину ОСОБА_8 земельної ділянки загальною площею ____ за адресою: м. Одеса, вул. Оренбурзька, 37, для житлового будівництва». При цьому якість змісту даного рішення не дає змоги однозначно тлумачити його зміст;

- технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 37а по вулиці Генерала Гудовича в м. Одеса, виготовлений 05.05.2017 року, згідно якого, замовник технічної інвентаризації або уповноважена ним особа: ОСОБА_3;

- ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 87446518, сформований на підставі заяви ОСОБА_3 з реєстраційним номером: 22309056, від 16.05.2017 року, 18.05.2017 року о 16:02:32. Згідно змісту даного витягу, зокрема:

Актуальна інформація про обєкт нерухомого майна:

- реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101

- обєкт нерухомого майна: житловий будинок, обєкт житлової нерухомості: Так

- опис обєкта: Загальна площа (кв.м): 54.2, житлова площа (кв.м): 39.5

- адреса: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Гудовича генерала, будинок 37а

Актуальна інформація про право власності:

- номер запису про право власності: 20468974

- дата, час державної реєстрації: 16.05.2017 18:06:49

- державний реєстратор: ОСОБА_5, Одеська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Одеська обл.

- підстава виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 05.05.2017, видавник: ФОП ОСОБА_7; рішення, серія та номер: 238-Х, виданий 12.07.1974, видавник: Виконавчий комітет Одеської міської ради депутатів трудящих

- підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35249086 від 18.05.2017 15:53:42, ОСОБА_5, Одеська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Одеська обл.

- форма власності: приватна

- розмір частки: 1/1

- власники: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, країна громадянства: Україна;

- довідка, вих. № 02-14 від 29.05.2017 року, видана ФОП ОСОБА_7 ОСОБА_9 ОСОБА_10 про те, що під час технічної інвентаризації житлового будинку під № 37а по вулиці Генерала Гудовича в м. Одеса була допущена технічна помилка, а саме помилково вказано іншого власника;

- технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 37а по вулиці Генерала Гудовича в м. Одеса, виготовлений 29.05.2017 року, згідно якого, замовник технічної інвентаризації або уповноважена ним особа: ОСОБА_11.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, зокрема щодо протиправності оскарженого рішення та порушення ним прав позивачів, позивачами суду додатково надано копії, зокрема (т.1 а.с.13-20, 250):

- ордеру № 682 серія ЛР, виданого ОСОБА_8, на право заселення;

- свідоцтва про смерть ОСОБА_8 11 квітня 2015 року, Серія І-ЖД № 405200;

- розпорядження № 93, підписаного заступником голови Суворовської райадміністрації та зав. сектору обліку та розподілу житла Суворовської райадміністрації, яким, згідно розпорядження Суворовської райадміністрації № 498р від 20.07.2017 року пропонується відкрити особистий рахунок гр. ОСОБА_3 на займану житлову площу по вул. Ген. Гудовича будинок № 37А, з правом укладення договору найму житлової площі, попередній особистий рахунок на вказану житлову площу на імя ОСОБА_8 закрити;

- акту про відсутність (не проживання) особи від 14.11.2017 року, складеного мешканцями будинків № 35 по вулиці Генерала Гудовича Одеси та № 122 по вулиці Професора Коровицького Суворовського району м. Одеси;

- довідки (виписки із домової книги про склад сімї і прописку), № 1335 від 06.11.2017 року, виданої ОСОБА_3 в тому, що вона проживає в м. Одеса, прописана в місті по вулиці Ген. Гудовича, буд. № 37А, особовий рахунок відкрито на гр. ОСОБА_3. Також, в довідці зазначено, що на цій площі проживає та прописано три людини: 1. ОСОБА_3: ІНФОРМАЦІЯ_1; дата прописки: 19.07.71 року постійно; 2. ОСОБА_12: ІНФОРМАЦІЯ_2; дата прописки: 05.09.84 року постійно; 3. ОСОБА_6: ІНФОРМАЦІЯ_3; дата прописки: 06.08.08 року постійно;

- Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна, № 101852247, сформованої 27.10.2017 року;

- сторінок паспорта громадянина України на імя ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3;

- відповіді Департаменту архівної справи та діловодства від 15.02.2018 року № 374-Ш-11.1-21, наданої позивачу ОСОБА_14 на її запит, у якій повідомлено, що у перевірених протоколах сесії Одеської міської ради депутатів трудящих за 1974 рік рішення № 238-Х не існує.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, відповідачем суду додатково надано копію, зокрема (т.1 а.с.242-243) Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, № 114142228, сформованої 15.02.2018 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі ЗУ № 1952-IV), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553) (далі Порядок № 1127).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЗУ № 1952-IV, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обовязково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобовязані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обовязково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер обєкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ № 1952-IV, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Частинами 1, 2 статті 17 ЗУ № 1952-IV передбачено, що реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на обєкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування обєкта.

Реєстраційній справі присвоюється реєстраційний номер обєкта нерухомого майна.

Реєстраційна справа включає документи у паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії та які підлягають поверненню заявнику, зберігаються у реєстраційній справі у формі електронних копій документів, виготовлених шляхом сканування під час проведення реєстраційних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 ЗУ № 1952-IV, державний реєстратор, який не перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, та провів державну реєстрацію прав, забезпечує передачу реєстраційної справи у паперовій формі або документів, що були видані, оформлені або отримані ним під час проведення такої реєстрації, до відповідного субєкта державної реєстрації прав, який забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі відповідно до цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 18 ЗУ № 1952-IV ЗУ № 1952-IV, перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобовязані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації обєкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 18 ЗУ № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ № 1952-IV, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 24 ЗУ № 1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ № 1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 31 ЗУ № 1952-IV, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених обєктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким обєктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених обєктів нерухомості є необовязковим.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з державною реєстрацією права власності на таке майно заявником подається одна заява.

Згідно абз. 1, 4 п. 7 Порядку № 1127, державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та роздруковує заяву, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис. Така заява долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав.

Після проставлення заявником підпису на заяві уповноважена особа субєкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник реєструє заяву в базі даних заяв.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 9 Порядку № 1127, разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Згідно п. 25 Порядку № 1127, заява, що долучалася до документів, поданих для державної реєстрації прав, з відповідними відомостями заявника про отримання документів в повному обсязі, інші заяви, що подавалися субєкту державної реєстрації прав або нотаріусу, документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, а також інші документи, що були отримані у паперовій формі державним реєстратором під час розгляду заяви та не підлягають поверненню заявнику, долучаються до відповідної реєстраційної справи або зберігаються субєктом державної реєстрації прав, нотаріусом протягом трьох років.

У разі коли за результатом розгляду заяви проведено державну реєстрацію прав, субєкт державної реєстрації прав, що не наділений повноваженнями із забезпечення зберігання реєстраційних справ, та нотаріус передають в порядку, встановленому Мінюстом, документи, визначені в абзаці першому цього пункту, а у разі проведення державної реєстрації права власності з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав - сформовану реєстраційну справу субєкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ.

У разі коли за результатами розгляду заяви державним реєстратором прийнято рішення щодо відмови в такій реєстрації, документи, передбачені абзацом першим цього пункту, зберігаються субєктом державної реєстрації прав, нотаріусом протягом трьох років.

Документи та/або відомості, сформовані державним реєстратором за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час розгляду заяви, а також електронні копії оригіналів документів, поданих для державної реєстрації прав, виготовлені шляхом сканування та долучені до відповідної заяви, зберігаються в електронній формі у цьому Реєстрі.

Відповідно п. 42 Порядку № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обовязково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Виходячи з аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та на підставі встановлених в судовому засіданні обставин, а саме:

- на підставі заяви ОСОБА_6 з реєстраційним номером: 22874770, від 21.06.2017 року, 21.06.2017 року о 16:12:47 сформовано ОСОБА_14 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 90209472, згідно змісту якого, зокрема, за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, 16.05.2017 року зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Гудовича генерала (вулиця Оренбурзька), будинок 37а;

- підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35249086 від 18.05.2017 15:53:42, ОСОБА_5, Одеська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Одеська обл.;

- підстава виникнення права власності:

1) рішення, серія та номер: 238-Х, виданий 12.07.1974, видавник: Виконавчий комітет Одеської міської ради депутатів трудящих;

2) довідка, серія та номер: 02-14, виданий 29.05.2017, видавник: ФОП ОСОБА_7;

3) технічний паспорт, серія та номер: -, виданий 29.05.2017, видавник: ФОП ОСОБА_7;

- щодо документів-підстав виникнення права власності судом встановлено наступне:

1) у пакеті скан-копій документів з реєстраційної справи № 101 щодо обєкта нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Гудовича, буд. 37 а, наявна неякісна копія рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих від 12.07.1974 року № 238-Х «Про відвід громадянину ОСОБА_8 земельної ділянки загальною площею ____ за адресою: м. Одеса, вул. Оренбурзька, 37, для житлового будівництва».

Тобто, по-перше, згідно зазначеного рішення, воно стосується певних прав громадянина ОСОБА_8, а не ОСОБА_6.

По-друге, якість змісту даного рішення не дає змоги однозначно тлумачити його зміст. При цьому, у листі відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради від 26.12.2017 року № 4190-17, разом із яким надійшли скан-копії документів з реєстраційної справи № 101, суд повідомлено, що згідно довідки відділу документального та інформаційного забезпечення управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради вищевказана реєстраційна справа відсутня в архіві управління у паперовому вигляді.

По-третє, згідно відповіді Департаменту архівної справи та діловодства від 15.02.2018 року № 374-Ш-11.1-21, у перевірених протоколах сесії Одеської міської ради депутатів трудящих за 1974 рік рішення № 238-Х не існує;

2) довідка, серія та номер: 02-14, та технічний паспорт видані ФОП ОСОБА_7 29.05.2017 року.

Тобто, оскаржене рішення від 18.05.2017 року прийнято на підставі документів, яких на дату прийняття рішення ще не існувало.

При цьому посилання відповідача на те, що встановлена обставина не порушує нічиїх прав, тому оскаржене рішення не може бути скасовано з наведених обставин, - є необґрунтованими, безпідставними, такими, що не відповідають вимогам причинно-наслідкового звязку між причинами (підставами) та наслідками (рішенням), які настають за наявності відповідних причин (підстав), та суперечать вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України;

- оцінку інших доводів та доказів відповідача щодо обґрунтування заперечень до позовних вимог судом надано в ухвалах суду за результатами розгляду клопотань відповідача.

Додатково суттєвих доводів та/або доказів щодо правомірності оскарженого рішення, які потягли б зміну здійснених судом висновків, відповідачем та третьою особою на стороні відповідача не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновку, що:

- оскаржуване рішення прийнято: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів інших осіб і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 205, 241-246, 250, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, номер і серія паспорта: КК 402803), ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, номер і серія паспорта: КК 990069) до державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, 65000, номер і серія паспорта: КМ 937160), про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35249086 від 18.05.2017 року 15:53:42, державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_5.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складено 11 червня 2018 року.

Суддя М.Г. Цховребова

.