Справа № 295/12288/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Нероди І.В.,

позивача та представника відповідача - ОСОБА_2 управління ДКС України у Житомирській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від "02" квітня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, ОСОБА_2 управління юстиції у Житомирській області про визнання дій незаконними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити щомісячну основну та додаткову пенсію, зобов'язання виплатити компенсацію у розмірі, передбаченому чинним законодавством , -

суддя в 1-й інстанції - Полонець С.М.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача ОСОБА_4 державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції Житомирської області з виконання по рішенню Богунського районного суду м. Житомира від 14.10.2011 року, справа №2-а-3856/2011 незаконним; зобов'язати відповідача ОСОБА_4 державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Житомирській області змусити Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати розміри державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до норм ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України №796-12 та зобов'язати виплатити йому борг з урахуванням проведених виплат; зобов'язати відповідача ОСОБА_4 державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Житомирській області змусити Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, перерахувати розміри, провести компенсацію нарахованої, але не виплаченої пенсії в зв'язку із втратою частини пенсії згідно постанови Богунського районного суду м.Житомира від 28.11.2012 року, справа №2-А-703/2012; визнати дії відповідача ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про відмову провести нарахування та виплату компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, яка закріплена у частинах першій третій статті 5 Закону України від 05.06.2012 №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» незаконними; зобов'язати відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області провести нарахування та виплату компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, з 11.02.2015 року по 10.08.2017 року, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, яка закріплена у частинах першій третій статті 5 Закону України від 05.06.2012 №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; видати позивачу дублікат виконавчого листа №2-а-3856/2011, що видав Житомирський апеляційний адміністративний суд 29.02.2012 року замість втраченого виконавчого листа, для подальшого виконання рішення суду по справі №2-а-3856/2011. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачами вчинено незаконні дії, якими порушено його законні права на отримання пенсійних виплат і судові рішення, ухвалені на його користь залишаються невиконаними.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.04.2018 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання дій незаконними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити щомісячну основну та додаткову пенсію, зобов'язання виплатити компенсацію у розмірі, передбаченому чинним законодавством, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування обставин справи просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Богунського районного суду м.Житомира від 14.10.2011 року (справа №2-А-3856/11) частково задоволено позов ОСОБА_3, суд визнав неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Богунському районі м.Житомира щодо виплати ОСОБА_3 щомісячної основної та додаткової пенсії у розмірах менших, ніж визначено ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 07.03.2011 року; зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Богунському районі м.Житомира здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щомісячну основну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 75 процентів мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, за період з 07.03.2011 року по 22.07.2011 року включно з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2012 року постанову суду першої інстанції змінено шляхом виключення з третього абзацу резолютивної частини постанови слова та цифри «по 22.07.2011 року».

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2012 року (справа №2-А-703/2012) визнано неправомірною бездіяльність ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області по проведенню виплати ОСОБА_3 пенсії нарахованої за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.09.2009 року та зобов'язано ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м.Житомирі провести компенсацію нарахованої, але не виплаченої пенсії в зв'язку із втратою частини пенсії.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 09.10.2013 року (справа №295/14430/13-а) змінено спосіб і порядок виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 14.10.2011 року шляхом стягнення з управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області на користь ОСОБА_3 18251,26 грн. донарахованої щомісячної основної та додаткової пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 07.03.2011 року з урахуванням проведених виплат.

Позивач ОСОБА_3 подав до ОСОБА_4 ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Житомирській області заяву про виконання рішення відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014 року (далі Порядок). До цієї заяви додано відповідний пакет документів з виконавчим листом Богунського районного суду м. Житомира №2-а-3856/11.

ОСОБА_4 ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Житомирській області було перевірено дані Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та встановлено відсутність відомостей про виконання рішення в повному обсязі, тому дані про це рішення внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №45414245. В зв'язку з чим позивачу та боржнику УПФУ в м. Житомирі надіслано повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою та зобов'язано боржника надати інформацію про стан виконання рішення.

Згідно довідки боржника ОСОБА_3 по вказаному виконавчому документу нараховано кошти в сумі 24231,45 грн., яку обліковано в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою.

Виконавчий документ згідно акту прийому-передачі за 4-й квартал 2014 року, в жовтні 2015 року передано до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Житомирській області.

Також, до ОСОБА_4 ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 подано заяву про виконання рішення відповідно до Порядку з відповідним пакетом документів з постановою Богунського районного суду м.Житомира №2-а-703/2012.

ОСОБА_4 ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Житомирській області було перевірено дані Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та встановлено відсутність відомостей про виконання рішення в повному обсязі, тому дані про це рішення внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №51410904. В зв'язку з чим, позивачу та боржнику УПФУ в м. Житомирі надіслано повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою та зобов'язано боржника надати інформацію про стан виконання рішення.

На виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира по справі №2-а-703/12 від 28.11.2012 року надано довідки про здійснення нарахування за вих. №8550/04 від 18.08.2016 року. Однак, перевіркою пакету документів встановлено, що у вищезазначеній довідці відсутня сума нарахування по даному рішенню суду. Згідно довідки про здійснення нарахування відсутні підстави для виплати компенсації нарахованої, але не виплаченої пенсії, у зв'язку із втратою частини пенсії.

Також, згідно довідки виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

09.10.2017 року за вих. №2587(31188)/3.1-25 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області направлено лист щодо повідомлення, яка сума була виплачена та дату виплати даної суми.

Про вищевказані обставини ОСОБА_4 ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Житомирській області повідомлено позивача листом від 09.10.2017.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено незаконних дій ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у Житомирській області та ОСОБА_2 управління юстиції у Житомирській області при виконанні вищезазначених судових рішень на користь позивача. А вимог до ОСОБА_4 ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Житомирській області позивачем не заявлено.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 1 січня 2013 року набув чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року № 4901-VI, який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" та особливості їх виконання.

Частиною 1 статті 2 цього Закону визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, з 01.01.2013 з моменту набрання чинності Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" органи державної виконавчої служби позбавлені повноважень щодо виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

При цьому, Закони України "Про виконавче провадження" та "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не передбачають виключень для виконання рішень, які були видані або ухвалені до 01.01.2013. Вони також повинні виконуватися органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не державним виконавцем.

Необхідно розуміти, що відповідно до п.3 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, судові рішення, ухвалені до 01.01.2013, подаються до органів державної виконавчої служби не з метою виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", а лише для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Під час прийняття цих заяв, їх обліку, інвентаризації, перевірки та подальшої передачі органам казначейства, відповідні органи виконавчої служби діють не у процесуальний спосіб, не в межах виконавчого провадження, не у порядку Законом України "Про виконавче провадження", а у адміністративний спосіб, як уповноважений орган виконавчої влади, відповідно до Постанови кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014.

Слід також зазначити, що в силу приписів Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та приписів Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, органи Державної казначейської служби на даний час не мають повноважень для зобов'язання іншого органу вчинити певні дії та позбавлені можливості прийняти до виконання виконавчий документ без зазначення суми коштів, яка підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Судові рішення у справах щодо пенсійного забезпечення виконуються органами Пенсійного фонду України у межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, визначених чинним законодавством (нарахування, перерахунок, тощо). Виплата ж коштів здійснюється виключно через органи казначейства шляхом їх списання з відповідного рахунку, на який такі кошти зараховані.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що на виконання постанов суду у справах, де позивачем виступав ОСОБА_3, органами УПФУ проведено перерахунок пенсії позивача в порядку, визначеному судовими рішеннями.

Крім того, відповідно до норм чинного КАС України предметом розгляду справи по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, правові наслідки для позивача може створювати лише відповідне рішення суб'єкта владних повноважень.

Позивач не довів, а з матеріалів справи не вбачається, що орган виконавчої влади вчинив письмову відмову позивачу.

Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що в силу приписів п. п.20, 21 Порядку погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМУ від 3 серпня 2011 р. №845. Про погашення заборгованості за рішенням орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, повідомляє органу державної виконавчої служби (із зазначенням номера рішення, дати його прийняття та суду, яким ухвалено рішення / видано виконавчий документ) протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня перерахування коштів заявнику.

Відомості про погашення заборгованості за рішенням вносяться відповідальною особою до Реєстру не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня надходження повідомлення про перерахування коштів.

Позивач за одержанням вказаної інформації не звертався а ні до Державної казначейської служби України, а ні до органів ДВС. При цьому останні не є стороною у цій справі.

Щодо вимоги позивача про проведення ОСОБА_2 управлінням Державної казначейської служби України в Житомирській області виплати компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для такої виплати на день розгляду судом першої та апеляційної інстанції відсутні, оскільки з пояснень позивача вбачається, що він отримав грошові кошти на свій картковий рахунок на виконання рішення суду по справі №2-А-3856/2011 в сумі, яка була нарахована органом пенсійного фонду.

Колегія суддів зазначає, що частинами першою третьою статті 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачено, що у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Отже, незважаючи на те, що судові рішення мають обов'язковий характер, Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" створено додатковий механізм їх гарантування.

Разом з тим, такий механізм може бути задіяний лише за умови несвоєчасного перерахування стягувачу коштів за рішенням суду.

У зв'язку з цим стверджується, що право на виконання судового рішення в розумний строк може бути самостійним об'єктом правового захисту.

Викладені позивачем доводи в апеляційній скарзі спростовані встановленими вище обставинами та висновками.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Рішення прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення Богунського районного суду м. Житомира від "02" квітня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "25" червня 2018 р.