Справа № 554/7367/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

справа №554/7367/17

провадження №К/9901/20913/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Анцупової Т.О., Коваленко Н.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 06.12.2017 (головуючий суддя Т.О. Січиокно) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді Калитки О.М., суддів Кононенко З.О., Калиновського В.А.) у справі №554/7367/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просила суд:

а) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.06.2017 року № 139 щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

б) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_2 в управлінні будівництва Рівненської АЕС тресту «Южатоменергострой» з 19.05.1981 по 31.08.1983 та з 01.09.1987 по 11.04.1991 штукатуром, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, з 30.11.2011;

в) зобов'язати Решетилівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу її роботи з 19.05.1981 по 31.08.1983 та з 01.09.1987 по 11.04.1991 штукатуром, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, починаючи з 30.11.2011.

2. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.12.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018, позов задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області від 19.06.2017 № 139 щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_2 в Управлінні будівництва Рівненської АЕС тресту «Южатоменергострой» з 19.05.1981 по 31.08.1983 та з 01.09.1987 по 11.04.1991 штукатуром, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку;

зобов'язано Решетилівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Полтавській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію з урахуванням пільгового обчислення стажу її роботи з 19.05.1981 по 31.08.1983 та з 01.09.1987 по 11.04.1991 штукатуром, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

3. У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.05.2017 позивач звернулась до Пенсійного органу із заявою про призначення пільгової пенсії.

5. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.06.2017 № 139 ОСОБА_2 відмовлено у підтвердженні пільгового стажу, передбаченого п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 19.05.1981 по 31.08.1983 та з 01.09.1987 по 11.04.1991. Підстава відмови: робота на посаді, що не дає права на пільгове пенсійне забезпечення, відсутність відомостей про зайнятість у шкідливому виробництві.

6. Вважаючи зазначене рішення відповідача незаконним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

7. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що факт роботи позивача у період з 19.05.1981 по 31.08.1983 та з 01.09.1987 по 11.04.1991 в управлінні будівництва Рівненської АЕС тресту «Южатоменергострой» на посаді штукатура підтверджується документально, робота на зазначеній посаді дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому Пенсійний орган незаконно відмовив позивачу у задоволенні заяви про призначення пенсії.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

8. Відповідач у своїй касаційній скарзі наголошує, що робота, на якій позивач працювала у спірний період, не дає права на призначення пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

9. Позивач проти задоволення касаційної скарги заперечила та зазначила, що суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

11. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останнього місця роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (після 21.08.1992) після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

12. Колегія суддів звертає увагу, що доводи заявника касаційної скарги про те, що робота, на якій позивач працювала у спірний період, не дає права на призначення пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», дублюють позицію Пенсійного органу, викладену в запереченнях на позов та в апеляційній скарзі.

13. Розділом ХХІХ Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота яких дає право на пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою ради міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 «Про затвердження списків, виробництв, цехів, професій та посад, робота яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», передбачено такі робочі професії як «маляры при работе с нитрокрасками» та «штукатури».

14. Судами встановлено, що позивач працювала з 19.05.1981 по 31.08.1983 та з 01.09.1987 року по 11.04.1991 штукатуром - маляром, з 04.01.1998 присвоєна суміжна професія маляра - другого розряду.

15. Зазначені обставини підтверджено трудовою книжкою позивача та довідкою ЗАТ «Управління будівництва Рівненської АЕС» від 03.02.2011 № 47-01.

16. Безпідставним є твердження заявника касаційної скарги, що надані позивачем документи не достатні для того, щоб підтвердити її пільговий стаж за спірний період, оскільки, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, наявні у справі документи у повній мірі підтверджують факт роботи позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

17. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків щодо наявності у позивача спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

18. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

19. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

20. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

22. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

23. У справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, Рішення від 03.04.2008, п. 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції , має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

24. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

25. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

26. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 06.12.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018 у справі №554/7367/17- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя Н.В. Коваленко