Справа № 514/801/18
Суддя: Тончева Н. М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тарутинський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________
Справа № 514/801/18
Провадження по справі№ 2-а/514/9/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.

при секретарі Образенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду смт Тарутине адміністративну справу за адміністратвиним позовом ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_2 серії АР № 993618 від 29 травня 2018року про накладення адміністративного стягнення по справі про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що вказана постанова потребує скасування з причин відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.126 КУпАП, оскільки санкція за вказаною нормою настає при керуванні транспортним засобом, яка є обєктивною стороною. Натомість на момент вищевказаної постанови він не керував автомобілем ВАЗ 20106 державний номерний знак ВН 1591АТ та в ньому не був. Автомобіль стояв на узбіччі проїзної частини вулиці Красна в смт Тарутине Тарутинського району Одеської області без руху. Так, 29.05.2018 року близько 13:00 години водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснюючи маневр заднього руху здійснив зіткнення з його автомобілем. В результаті зіткнення його автомобілю були нанесені механічні ушкодження та він особисто викликав поліцію.

Вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою судді від 15 червня 2018 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, з наступних підстав. При складанні матеріалів дтп, яка мала місце 29 травня 2018 року та за якою позивач ОСОБА_1 є потерпілим, останній не мав при собі та не надав працівникам поліції страхового полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що стало підставою для винесення постанови про накладання адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме : керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, під час перевірки за базою данних ЦБД МТСБУ «система пошуку договорів страхування» було зазначено, що страховий поліс на автомобіль з державним номерним знаком ВН1510АР станом на 29 травня 2018 року не є діючим, а долучений позивачем ОСОБА_1 до матеріалів справи поліс №АК/8466735 складений 29 травня 2018 року і вступає в законну дію з 00 годин 00 хвилин 30 травня 2018 року терміном дії до 29 травня 2019 року. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій;

визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії;

встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень;

прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю .

Згідно зі ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст.73,74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, 29 травня 2018 року о 15 годині 00 хвилин до чергової частини Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що сталась ДТП, що підтверджується рапортом від 29 травня 2018 року (а.с.21).

29 травня 2018 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №038234, в якому зазначено, що останній 29 травня 2018 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вулиці Красна селища Тарутине Тарутинського району Одеської області та рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_3, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.24).

Також, 29 травня 2018 року винесено постанову серії АР №993618, в якій зазначено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_4 29 травня 2018 року о 15 годині 00 хвилин по вулиці Красна селища Тарутине Тарутинського району Одеської області не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. «г» п. 2.1 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.2).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 29 травня 2018 року керуючи власним автомобілем НОМЕР_3 приїхав до відділення " НОВА Пошта " , що на вулиці Красна в смт Тарутине Одеської області, припаркувався на узбіччі у забороненому для зупинки місці, відійшов у справах та за час його відсутності, близько 13:00 години сталося ДТП за участі його автомобіля, що також не заперечувалось позивачем під час судового засіданння.

Тож, в даному випадку підставою для складання оскаржуваної постанови стало те, що позивач при оформленні матеріалів дорожньо- транспортної пригоди, в якій він є потерпілим, не мав при собі та відповідно не надав працівникам поліції поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, станом на 29 травня 2018 року у позивача взагалі був відсутній діючи страховий поліс, що підтверджується:

полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/8466735, з якого вбачається, що договір укладено 29 травня 2018 року стосовно забезпеченого транспортного засобу марки «Ваз 2107» державний номерний знак ВН1510АРстроком дії з 00 годин 00 хвилин 30 травня 2018 року до 29 травня 2019 року включно (а.с.3);

довідкою ЦБД МТСБУ «Пошук за державним номером ВН1510АР», з якої вбачається, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/8466735 стосовно транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_4 станом на 29 травня не є діючим (а.с.20).

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів -на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у ЗбройнихСилах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а увипадках, передбачених законодавством,- страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.1ПДР передбачено,що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пп.«а» п.2.4 ПДР на вимогуполіцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а такожпред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 цих Правил.

Пунктом 21.1. статті 21 ЗаконуУкраїни «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (завинятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного натериторії України,або поліса(сертифіката)обов'язковогострахування цивільно-правової відповідальності,укладеного віншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності,з якоюМТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є не обов'язковим.Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі вдорожньому русі на території України. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно з пунктом 21.2. статті 21 ЗаконуУкраїни «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції.

Пунктом 21.3. статті 21 ЗаконуУкраїни «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено,що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до пункту 21.4 статті 21 ЗаконуУкраїни «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, установлену законом.

Частиною 1ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка немає при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п 'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст.32 Закону України «Про Національну поліцію » поліцейський має право вимагати вособи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку,або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Таким чином, працівники поліції вправі здійснювати контроль за наявністю у водія поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів як при складенні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо- транспортних пригод, так і при зупинці транспортного засобу за наявності для того законних підстав.

Тож, позивачем не доведено неправомірності дій службової особи щодо винесення відносно нього постанови серії АР № 993618 від 29 травня 2018 року, оскільки в його діях, з огляду на вказане вище, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП , а саме те, що позивач при оформленні ДТП не пред'явив службовій особі для перевірки поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка").

За таких обставин, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 про скасування постанови, є необґрунтований та безпідставний, а від так задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,6,7,72-77,241,246,255, 295, 297, п.15.5 Розділу «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Апеляційна скаргана рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Повний текст рішення буде складений 26 червня 2018року.

Суддя Н.М. Тончева