Справа № 820/2897/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

26.06.2018 р. справа №820/2897/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В.,

за участі:

секретаря - Стрєлка О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДіСі Лінк"
до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області
про1) скасування наказу; 2) визнання протиправними дій з проведення перевірки, -

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДіСі Лінк", у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу, з урахування зміни позовних вимог, про скасування наказу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області №579 від 13.04.2018 р.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що спірний наказ суперечить Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що спірний наказ виданий відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Суд, вивчивши доводи позову, повно виконавши процесуальний обовязок з офіційного зясування обставин спору, заслухавши представників сторін, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідач видав наказ №579 від 13.04.2018 р. та направлення від 13.04.2018 р. №723 з приводу проведення позапланового заходу державного нагляду ТОВ «ДіСі Лінк» стосовно перевірки характеристик з питань дотримання вимог законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у субєкта господарської діяльності ТОВ «ДіСі Лінк» ().

Даний наказ не було реалізовано владним субєктом, позаяк перевірка не відбулась у зв'язку з невиконанням вимог оскарженого рішення.

Як зясовано судом, юридичною підставою для видання спірного наказу владним субєктом обрано положення п. 4 ч. 1 ст. 11, п. 12 ст. 23, п.п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», ст.11 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а фактичною підставою послугувало судження владного субєкта про потребу у перевірці на предмет обігу стабілізатору напруги EnerGenie, EG-AVR-D2000-01).

Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення владного субєкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу контролю за обігом нехарчової продукції унормовані, насамперед, приписами Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 названого закону метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Отже, мета державного нагляду (контролю) у порядку Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" повністю узгоджується з приписами ст. 3 Конституції України, де згадано, що життя та здоровя людини є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов'язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, законами України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 названого закону посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування).

Частиною 5 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено, що перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.

З огляду на зміст ст. 3 Конституції України, ст.ст. 4, 10, 15, 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", суд доходить до однозначного висновку про те, що норми означеного закону мають беззаперечний пріоритет у застосуванні до правовідносин з обігу нехарчової продукції по відношенню до норм Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", котрі підлягають застосуванню до цих відносин лише в частині вимог до оформлення та змісту документів на перевірку.

Наведене підтверджується і положеннями п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", які містять окремі та відмінні від ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" і передбачають, що органи ринкового нагляду проводять позапланові перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: а) за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об'єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію; б) у разі якщо під час перевірки характеристик продукції у виробника відповідної продукції виробник доведе що: він не вводив в обіг продукцію, що є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам; продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності розповсюджувача (розповсюджувачів) такої продукції. У випадках, зазначених у підпункті "б" пункту 2 цієї частини, встановлюється за ланцюгом постачання продукції особа, яка ввела таку продукцію в обіг, та особа, внаслідок дій чи бездіяльності якої продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.

У спірних правовідносинах, як встановлено судом, підставою для прийняття оскарженого наказу стало звернення органу виконавчої влади з викладенням інформації про обіг продукції, що може завдати шкоди життю та здоровю людей.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у звязку із надходженням від ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві інформації щодо розповсюдження ТОВ «Комфі трейд» продукції, яка була придбана у ТОВ «ДіСі Лінк», листом від 15.03.2018р. №Вих-Д-151/3944-18 (Вх. №5839 від 27.03.2018р.), Держпродспоживслужбою було надано доручення ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області провести позапланову перевірку характеристик продукції у ТОВ «ДіСі Лінк» за адресою: м. Харків, вул. Серпова, 4, офіс 39.

Обставини причетності позивача до обігу цієї продукції підтверджені виписаним ТОВ «ДіСі Лінк» первинним документом, а саме: видатковою накладною від 22.01.2018 р. №2987.

З огляду на викладене, доводи субєкта господарювання стосовно пріоритету норм Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності суд відхиляє, позаяк за предметом правового регулювання правовідносини з приводу здійснення державою контролю за додержанням закону особами у сфері з питань безпечності нехарчових продуктів та захисту споживачів унормовані, насамперед, приписами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

У спірних правовідносинах владний субєкт керувався саме цими законами.

Довід позивача про знаходження посадової особи владного субєкта, котра видала оскаржений наказ у відпустці, судом відхиляється, позаяк спростовується наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 12.03.2018 р. №125-к та наказом ГУ Держпродслужби в Харківській області від 12.03.2018 р. №101-к, якими засвідчено обставини виходу на службу ОСОБА_3 з 12.03.2018 р., тобто до події видання наказу.

Надана позивачем ухвала Київського районного суду міста Харкова від 05.04.2018 р. по справі №640/3304/18 не може бути визнана належним доказом невідповідності закону спірного наказу, адже стосується виключно повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні.

Нормами КПК України не передбачено зясування обставин знаходження громадянина на роботі (виконання обовязків за посадою) саме на час розгляду та вирішення по суті згаданого процесуального документу, оскільки ця обставина не входить до предмету доказування по кримінальній справі.

Відтак, інформація про знаходження ОСОБА_3 до 18.05.2018 р. у відпустці по догляду за дитиною є не встановленим кримінальним судом фактом, а однією з відомостей, котрі були включені прокурором до тексту обвинувального акту.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний субєкт забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах не знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для відмови у задоволенні заявлених вимог.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Судове рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України 27 червня 2018 року.

Суддя Сліденко А.В.