Справа № 813/7224/14
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3861/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року з питань прийняття додаткового судового рішення у справі (головуючий суддя: Сакалош В.М., судді: Гулик А.Г., Крутько О.В., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту ухвали - 25.04.2018) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_2 28.02.2018 звернувся із заявою про прийняття додаткового судового рішення у справі № 813/7224/14, в якій просив для виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 01.12.2015, відповідачу Пенсійному фонду України та третій особі Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області вказати спосіб виконання судового рішення, а саме негайно виконати процесуальні вимоги п. 1 заяви позивача від 16.02.2015 в порядку п. 1 ст. 137 КАС України із внесеними змінами та уточненнями; повторно видати виконавчий лист в адміністративній справі № 813/7224/14 Львівського окружного адміністративного суду в якому вказати негайне виконання відповідачем Пенсійним фондом України та третьою особою Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області процесуальних вимог п. 1 заяви позивача від 16.02.2015 в порядку п. 1 ст. 137 КАС України із внесеними змінами та уточненнями.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням ст. ст. 162, 163, 165 КАС України у звязку з цим позивачу було безпідставно відмовлено у прийнятті додаткового судового рішення із зазначенням в ньому способу виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 01.12.2015.

Відповідач - Пенсійний фонд України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Третя особа подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Позивач - ОСОБА_2, у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

Представник відповідача - Пенсійного фонду України та третьої особи ОСОБА_3, у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обовязковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача - Пенсійного фонду України та третьої особи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.12.2015 Львівським окружним адміністративним судом винесено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково, визнано протиправними дії Пенсійного фонду України щодо неналежного розгляду скарг ОСОБА_2 від 20.08.2014 та 13.09.2014, та зобовязано Пенсійний фонд України повторно розглянути скарги ОСОБА_2 від 20.08.2014 та 13.09.2014 року щодо правильності його пенсійного забезпечення, неправомірних дій начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області з урахуванням усіх порушених питань, та надати повну та обґрунтовану відповідь по суті поставлених вимог. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ця постанова в апеляційному порядку учасниками справи не оскаржувалася, тому набрала законної сили.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що правових підстав для винесення додаткового судового рішення у справі № 813/7224/14 за заявою ОСОБА_2 не має та відмовив у задоволенні заяви про прийняття додаткового судового рішення, оскільки у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 01.12.2015 не вирішувалося питання про право та не було підстав для допущення цього рішення до негайного виконання.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч. 2 ст. 252 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.12.2015, визнано протиправними дії Пенсійного фонду України щодо неналежного розгляду скарг ОСОБА_2 від 20.08.2014 та 13.09.2014. Зобовязано Пенсійний фонд України повторно розглянути скарги ОСОБА_2 від 20.08.2014 та 13.09.2014 щодо правильності його пенсійного забезпечення, неправомірних дій начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з урахуванням усіх порушених питань, та надати повну та обґрунтовану відповідь по суті поставлених вимог. У задоволенні решти позову відмовлено.

У судовому засіданні учасники справи підтвердили та встановлено матеріалами справи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось та набрало законної сили.

Позивач при обґрунтуванні заяви про винесення додаткового судового рішення, покликався на п. 2 ч. 1 ст. 252 КАС України.

Однак положеннями цієї статті передбачено, що підставою для винесення додаткового судового рішення є, зокрема, не визначення судом способу виконання судового рішення у разі вирішення питання про право.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.12.2015, зобовязано Пенсійного фонду України повторно розглянути скарги апелянта в порядку звернення громадян, тобто зобовязано вчинити дії щодо розгляду звернень позивача від 20.08.2014 та 13.09.2014.

Питання про право судом першої інстанції не вирішувалось.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що ч. 1 ст. 252 КАС України передбачено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Оскільки, суд першої інстанції частково задовольнив позов, а іншій частині відмовив, тобто вирішив всі позовні вимоги, суд не вирішував питання про право, то підстав для винесення додаткового судового рішення у відповідності до ст. 252 КАС України не має.

Щодо вимоги заявника про зазначення у виконавчому листі негайного виконання судового рішення в адміністративній справі № 813/7224/14, необхідно відмовити.

Оскільки у ст. 371 КАС України визначений перелік рішень суду, які виконуються негайно. Однак, рішення суду першої інстанції від 01.12.2015 не підпадає під ці категорії, отже підстав для зазначення у виконавчому листі негайного виконання не має.

Згідно «Журналу обліку видачі виконавчих листів адміністративним судом» Львівського окружного адміністративного суду (а. с. 203), виконавчий лист у справі № 813/722/14 ОСОБА_2 отримав 21.02.2018.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для винесення додаткового судового рішення у цій справі не має, а тому в задоволенні заяви позивача про прийняття додаткового рішення необхідно відмовити.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року з питань прийняття додаткового судового рішення у справі № 813/7224/14 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Суддя-доповідач: ОСОБА_4

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_5

Повне судове рішення складено 26.06.2018.