Справа № 810/3100/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 червня 2018 року м. Київ 810/3100/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві позовну заяву Приватного підприємства «БЦ Дніпро-Контакт» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «БЦ Дніпро-Контак» з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 15.12.2017 №426950/34688361 про відмову у реєстрації податкової накладної №116 від 15 листопада 2017 року в ЄРПН;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 15.12.2017 №426946/34688361 про відмову у реєстрації податкової накладної №76 від 09 листопада 2017 року в ЄРПН;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 15.12.2017 №426949/34688361 про відмову у реєстрації податкової накладної №107 від 15 листопада 2017 року в ЄРПН;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 15.12.2017 №426947/34688361 про відмову у реєстрації податкової накладної №55 від 08 листопада 2017 року в ЄРПН;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 15.12.2017 №426948/34688361 про відмову у реєстрації податкової накладної №28 від 06 листопада 2017 року в ЄРПН;

- зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №116 від 15 листопада 2017 року;

- зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №76 від 09 листопада 2017 року;

- зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №107 від 15 листопада 2017 року;

- зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №55 від 08 листопада 2017 року;

- зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №28 від 06 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не погоджується з рішеннями Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкових накладних, що були прийняті контролюючим органом та одержані позивачем у листопаді 2017 року.

Таким чином, шестимісячний строк звернення до суду з вимогами про їх скасування спливає у травні 2018 року.

У той же час з даним адміністративним позовом до суду позивач звернувся лише 20.06.2018, тобто за межами процесуальних строків.

При цьому, жодних заяв чи клопотань про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, як і посилань на існування істотних та вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які непереборно перешкоджали позивачеві зверненню до суду, позовна заява та додані до неї матеріали не містять.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Таким чином, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об’єктивно перешкоджали йому звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що водній позовній заяві може бути об’єднано декілька вимог, пов’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зазначає, що пов’язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Таким чином, у випадку заявлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, або ж мають бути об’єднані спільними доказами, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Відповідні обставини мають бути обґрунтовані позивачем з урахуванням змісту спірних правовідносин.

У позовній заяві позивач просить суд зобов’язати відповідача зареєструвати п’ять податкових накладних, а саме, №116 від 15.11.2017, №76 від 09.11.2017, №107 від 15.11.2017, №55 від 08.11.2017 та №28 від 06.11.2017, у реєстрації яких було відмовлено оспорюваними рішеннями.

При цьому, позивачем у позовній заяві не наведено будь-яких аргументів на користь необхідності розгляду зазначених вимог в рамках одного провадження та відповідних доказів на обґрунтування пов'язаності між собою зазначених позовних вимог у розумінні вимог статті 172 КАС України.

Матеріали, додані до позовної заяви, також не дозволяють зробити однозначний висновок про пов’язаність вимог позивача.

Так, з позовної заяви судом з’ясовано, що податкові накладні №116 від 15.11.2017, №76 від 09.11.2017, №107 від 15.11.2017, №55 від 08.11.2017 та №28 від 06.11.2017 були виписані позивачем покупцям у рамках договорів поставки з ТОВ «Брифінг» від 20.07.2017 №73, з ТОВ «Архітектурно-тентова компанія» від 08.11.2017 №90, з ТОВ «Будівельний двір» від 14.02.2014 №37, з ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Іригаційні системи» від 23.01.2014 №14, з ТОВ «Іс-буд» від 25.09.2014 №137.

Таким чином, з позовної заяви слідує, що податкові накладні, зареєструвати які просить позивач, були складені за наслідками виконання різних господарських договорів з різними контрагентами.

Суд звертає увагу позивача, що у випадку, якщо зазначені податкові накладні були складені за різних фактичних та юридичних підстав, об’єднання в одній позовній заяві вимог про їх реєстрацію може суттєво ускладнити судовий розгляд адміністративної справи у розумний строк, оскільки суду необхідно в межах одного провадження фактично вирішити вісім не пов'язаних між собою спорів та надавати окрему юридичну оцінку реальності виконання позивачем господарських договорів за кожним з восьми фактів відмови у реєстрації податкової накладної.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунені у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання безпосередньо до суду:

- письмових пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об’єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у шестимісячний строк з моменту отримання оспорюваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних;

- уточненої позовної заяви з визначеними у ній позовними вимогами, що мають єдині підстави їх виникнення або письмових пояснень та доказів на їх підтвердження з приводу того, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних з обґрунтуванням необхідності їх розгляду в рамках одного провадження.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «БЦ Дніпро-Контакт» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов’язання вчинити певні дії,- залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Панченко Н.Д.