Справа № 220/928/14-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року

Київ

справа №220/928/14-а

адміністративне провадження №К/9901/25841/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року (головуючий суддя Міронова Г.М., судді: Арабей Т.Г., Геращенко І.В.), прийняту за результатами перегляду за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 17 червня 2014 року, яким йому визначено податкове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 40679,44 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначав, що Мар'їнською об'єднаною Державною податковою інспекцією (Великоновосілківське відділення) в оскаржуваному повідомленні-рішенні всупереч пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, згідно з яким підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди, було визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 3% нормативної грошової оцінки орендованої позивачем земельної ділянки, тоді як в укладеному між Новопетриківською сільською радою та ОСОБА_2 договорі оренди землі від 05 вересня 2001 року, зареєстрованому у Новопетриківській сільській раді 10 вересня 2001 року за №2, орендну плату встановлено в розмірі 120% земельного податку; крім того, до надісланого позивачеві податкового повідомлення рішення контролюючим органом не було додано розрахунку податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено та скасовано податкове повідомлення-рішення за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» від 17 червня 2014 року, видане Мар'їнською об'єднаною державною податковою інспекцією (Великоновосілківське відділення).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч приписів пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України Мар'їнською об'єднаною Державною податковою інспекцією (Великоновосілківське відділення) до надісланого позивачеві податкового повідомлення рішення від 17 червня 2014 року №3791-15 не було додано розрахунку податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25 вересня 2014 року скасовано; в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції в касаційному порядку скасована не була.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд прийшов до висновку про порушення Великоновосілківським районним судом Донецької області при розгляді даної справи положень пункту 1 частини 2 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в зв'язку з предметною підсудністю останньої окружному адміністративному суду; водночас, беручи до уваги приписи підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, за змістом якого розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки, суд прийшов до висновку про законність винесеного Мар'їнською об'єднаною Державною податковою інспекцією(Великоновосілківське відділення) податкового повідомлення-рішення від 17 червня 2014 року №3791-15.

03 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Донецького апеляційного адміністративного суду з заявою від цієї ж дати про перегляд постанови цього ж суду від 02 червня 2015 року за нововиявленими обставинами з підстави, встановленої пунктом 1 частини 2 статті 245 КАС України, в якій просив її скасувати.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач як на нововиявлену обставину посилався на те, що 07 вересня 2015 року Господарським судом Донецької області прийнято рішення у справі №905/507/15, яким позовні вимоги прокурора Великоновосілківського району Донецької області в інтересах держави в особі Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки задоволено частково та внесено зміни до пунктів 3.1, 3.3, 3.4 договору оренди землі від 05 вересня 2001 року, укладеного між Новопетриківською сільською радою та ОСОБА_2, який зареєстровано у Новопетриківській сільській раді 10 вересня 2001 року за №2; при цьому, вказаним рішенням було відмовлено у внесенні змін до пункту 3.2 договору оренди в частині зміни ставки орендної плати та визначення її у розмірі 3% нормативної грошової оцінки землі.

За наведеного, позивач вважає, що оскільки відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди, то у контролюючого органу не було підстав для винесення у 2014 році повідомлення-рішення з річною сумою платежу не менше 3 % нормативно-грошової оцінки землі, враховуючи, що таких змін до договору оренди земельної ділянки від 05 вересня 2001 року внесено не було.

Ухвалою від 09 листопада 2016 року Донецький апеляційний адміністративний суд залишив подану позивачем заяву без задоволення, оскільки прийшов до висновку, що рішення Господарського суду Донецької області від 07 вересня 2015 року у справі №905/507/15 жодним чином не впливає на законність постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у даній справі №220/928/14-а.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції від 09 листопада 2016 року, ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та задовольнити подану ним заяву від 03 жовтня 2016 року.

При цьому, мотивуючи касаційну скаргу, позивач фактично посилався на ту ж обставину, що й в самій заяві від 03 жовтня 2016 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції, яке він просив залишити без змін, - обґрунтованим та законним.

В подальшому, справа передана до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

Справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду: головуючий суддя Пасічник С.С. (суддя-доповідач), судді: Васильєва І.А., Юрченко В.П.

Перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, виходячи з наступного.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначений у статті 245 КАС України й відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті такою підставою є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Таким чином, нововиявленими вважаються обставини, які об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі на той час особі, що звертається із заявою. Саме наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

Завданням провадження за нововиявленими обставинами є перегляд справи у зв'язку з виявленням обставин, про які не міг знати адміністративний суд, та ознаками яких є їх істотність, наявність під час розгляду справи й невідомість таких обставин.

Істотними обставинами справи вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін з метою розгляду спірної ситуації й могли вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі.

При цьому, нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення. Також, слід розрізняти нововиявлені обставини як факти та нові докази як підтвердження факту. Нововиявлені обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами, й не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались адміністративним судом у процесі розгляду справи.

Отже, істотними для розгляду в адміністративному суді адміністративної справи обставини, які представляють сутність адміністративної справи та можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили по ній, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду адміністративної справи, мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що є учасниками розгляду справі в суді; не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття рішення, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, або ті, які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.

Проте, як правильно зазначив апеляційний суд, рішення Господарського суду Донецької області від 07 вересня 2015 року у справі №905/507/15 (яким внесено зміни до укладеного між Новопетриківською сільською радою та ОСОБА_2 договору оренди землі від 05 вересня 2001 року, зареєстрованого у Новопетриківській сільській раді 10 вересня 2001 року за №2) не впливає на законність постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у даній справі №220/928/14-а, висновок про відмову в задоволенні позову у якій судом зроблено на підставі положень підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, відповідно до якого розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки.

До того ж, рішення Господарського суду Донецької області від 07 вересня 2015 року у справі №905/507/15, на яке посилається заявник як на підставу для перегляду та скасування постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року не може вважатись нововиявленою обставиною й в зв'язку з тим, що було прийнято вже після ухвалення апеляційним судом постанови у даній справі.

Враховуючи викладене та з огляду на зміст поданої ОСОБА_2 заяви про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року за нововиявленими обставинами, касаційний суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для її задоволення, а відтак і для скасування постановленої Донецьким апеляційним адміністративним судом ухвали від 09 листопада 2016 року.

Доводи ж касаційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду