Справа № 804/7040/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2018 року Справа № 804/7040/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, -
ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС в якому просить: - визнати протиправним та скасувати наказ №561-0 від 18.10.2017р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності державного інспектора сектору чергових Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_3.
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що наказом №561-0 від 18.10.2017р. його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догану через неналежне виконання посадових обовязків, через те, що він був відсутній на роботі з 12.06.2017 по 14.06.2017 та на звязок не виходив. Позивач не погоджується із вказаним наказом, оскільки у вказаний період він був відсутній на роботі з поважних причин, про що повідомив 13.06.2017р. в телефонному режимі начальника відділу по роботі з персоналом ОСОБА_5, а також зазначив їй, що через декілька днів прибуде до місця проходження служби та надасть відповідні пояснення та докази.
Від відповідача надійшов відзив на позов в якому він зазначає, що після закінчення відпустки, у період з 12.06.2017 по 13.06.2017 ОСОБА_3 на роботу не прибув та зв'язок з ним був відсутній. 13.06.2017 о 19:15год., начальник відділу по роботі з персоналом ОСОБА_5 прибула за адресою фактичного проживання ОСОБА_3, двері відчинила мати його дружини, яка зателефонувала дружині ОСОБА_3, яка передала трубку ОСОБА_3 Він повідомив, що знаходиться у Донецькій області м.Шахтарськ та планує прибути до м.Дніпро через пару днів та надати пояснення стосовно своєї відсутності на роботі. ОСОБА_3 також був відсутній на роботі 14.06.2017, а прибув до відділу по роботі з персоналом 15.06.2017. Враховуючи вищенаведене та визначення, відповідно до п.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», прогулу державного службовця як дисциплінарного проступку, відповідач, вважає у діях ОСОБА_3 наявність дисциплінарного проступку та підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.
Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
З 13.01.2015 року відповідно до наказу №30-о від 13.01.2015 року позивач прийнятий на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Дніпропетровськ-аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС.
Державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Дніпропетровськ-аеропорт» ОСОБА_3 відповідно до наказу митниці від 22.05.2017 №427-в у період з 29.05.2017 по 09.06.2017 перебував у щорічній відпустці. Заявою від 25.05.2017р. повідомив, що в період перебування у відпустці планує виїзд до м.Шахтарська Донецької області та до м.Ялта АР Крим.
Посадовою особою Управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 25.05.2017 був проведений відповідний інструктаж з ОСОБА_3 із реєстрацією у журналі обліку фактів виїзду співробітників ДФС до вищезгаданих територій, копія витягу з журналу наявна в матеріалах справи.
У Доповідній записці начальника відділу по роботі з персоналом ОСОБА_5 №825/3-10 від 16.06.2017р. зазначено, що державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Дніпропетровськ-аеропорт» ОСОБА_3 відповідно до наказу митниці від 22.05.2017 №427-в у період з 29.05.2017 по 09.06.2017 перебував у щорічній відпустці.
Заявою від 25.05.2017 ОСОБА_3 повідомив, що в період перебування у відпустці планував виїзд до м.Шахтарськ Донецької області та м.Ялта АР Крим (непідконтрольна територія).
Під час перебування у відпустці у м.Шахтарськ Донецької області, 08.06.2017р., у звязку із погіршенням стану здоровя позивач звернувся до сімейного лікаря-терапевта Муніципального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Шахтарська», що підтверджується відповідною довідкою від 08.06.17р., копія якої наявна в матеріалах справи.
15.06.2017 року позивач звернувся за медичною допомогою до сімейного лікаря-терапевта КЗ «Дніпропетровський центр медико-первинної допомоги №2». Діагноз, який був поставлений в медичному закладі в м.Шахтарську було підтверджено, що підтверджується відповідною довідкою від 26.10.17р., копія якої наявна в матеріалах справи.
В період з 12.06.2017 по 13.06.2017 ОСОБА_3 на роботу не прибув та зв'язок з ним був відсутній.
13.06.2017 о 19-15 год. начальник відділу по роботі з персоналом ОСОБА_5 прибула за адресою фактичного проживання ОСОБА_3 (АДРЕСА_1).
За вказаною адресою ОСОБА_3 був відсутній. Двері відчинила мати його дружини. На прохання ОСОБА_5 вона зателефонувала дружині ОСОБА_3, яка передала трубку ОСОБА_3 Він повідомив, що знаходиться у Донецькій області м.Шахтарськ та планує прибути до м.Дніпро через пару днів та надати пояснення стосовно своєї відсутності на роботі.
14.06.2017 ОСОБА_3 також був відсутній на роботі. ОСОБА_3 прибув до відділу по роботі з персоналом 15.06.2017. Стосовно своєї відсутності на роботі в період з 12.06.2017-14.06.2017 він надав пояснення, в якому повідомив, що під час перебування у щорічній відпустці в період з 29.05.2017 по 09.06.2017 перебував у Донецькій області, м.Шахтарськ, про що повідомив керівництво митниці заявою 25.05.2017.
Також ОСОБА_3 пояснив, що своєчасно не повернувся у зв'язку з хворобою та надав довідку «Муниципального учреждения «Центр первичной медико-санитарной помощи города Щахтерска» Донецкой народной республики» в якій вказано, що ОСОБА_3 звернувся до лікаря 12.06.2017.
Стосовно того, що він не повідомив митницю про причини своєї відсутності на роботі, пояснив, що в цілях власної безпеки при собі не мав мобільного телефону.
У Актах від 12, 13 та 14 червня 2017р. зазначено, що ОСОБА_3, державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста "Дніпропетровськ-аеропорт" Дніпропетровської митниці ДФС після закінчення щорічної відпустки не прибув до відділу по роботі з персоналом (адмінбудинок Дніпропетровської митниці ДФС вул. Княгині Ольги, 22) та зв'язок з ним відсутній 12.06.2017, 13.06.2017 та 14.06.2017 відповідно.
Згідно Довідки начальника відділу по роботі з персоналом №249/04-50-04 від 29.06.2017р., станом на 29.06.2017р. ОСОБА_3 діючих дисциплінарних стягнень не має.
У Висновку про наявність у діях державного службовця ОСОБА_3 дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено, що враховуючи вищенаведене та визначення, відповідно до п.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», прогулу державного службовця як дисциплінарного проступку, Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ митниці, вважає у діях ОСОБА_3 наявність дисциплінарного проступку та підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
Голова Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ митниці у Доповідній записці №1425/3-10 від 09.10.2017р. дійшов висновку: виходячи з зазначеного, відповідно до вимог ч.3 ст.66 Закону України «Про державну службу», запропонувати застосувати до державного інспектора сектору чергових ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.
Наказом Дніпропетровської митниці ДФС №561-о від 18.10.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, на підставі п.5 ч.2 ст.65, п.2 ч.1 ст.66, ст.77 Закону України «Про державну службу», ОСОБА_3 оголошено догану.
У вказаному наказі зазначено, що відсутність ОСОБА_3 на робочому місці з 12.06.2017 по 14.06.2017 без поважних причин, що є порушенням:
- п.2.5.10 Регламенту Дніпропетровської митниці ДФС, затвердженого наказом від 05.01.2015 №1 (зі змінами) та п.3.2 Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців та осіб, які виконують функції з обслуговування Дніпропетровської митниці ДФС, затвердженого на конференції колективу працівників Дніпропетровської митниці ДФС від 12.12.2016р., у частині режиму роботи працівників митниці;
- п.п.4.1 Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців та осіб, які виконують функції з обслуговування Дніпропетровської митниці ДФС, затвердженого на конференції колективу працівників Дніпропетровської митниці ДФС від 12.12.2016р. в частині повідомлення свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв'язку або іншим доступним способом;
- п.п.2.2 наказу Дніпропетровської митниці ДФС від 17.05.2016р. №133 «Про посилення контролю за дотриманням працівниками режиму робочого часу» в частині інформування начальника підрозділу, а особам безпосереднього підпорядкування - безпосереднього керівника, про неможливість своєчасного прибуття на робоче місце до початку робочого дня або після закінчення обідньої перерви.
Судом також досліджені наступні докази, копії яких наявні в матеріалах справи: Характеристики ОСОБА_3 надані в.о.начальника сектору чергових ОСОБА_7 та ОСОБА_8; Пояснення позивача від 12.07.2017р. щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; Посадову інструкцію державного інспектора відділу митного оформлення №1; Подання Дисциплінарної комісії про застосування дисциплінарного стягнення від 06.10.2017р.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.
Ч.1 ст.7 Закону України «Про державну службу» передбачено, зокрема, державний службовець має право на: повагу до своєї особистості, честі та гідності, справедливе і шанобливе ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності.
Згідно ст.65 Закону України «Про державну службу», підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
П.5 ч.2 вказаної статті передбачено, що дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Згідно ч.1 ст.67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.
Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Як вбачається з положень ч.2 ст.74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугували положення п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про держану службу» та висновки, викладені в матеріалах дисциплінарної справи, копія якої наявна в матеріалах справи, про скоєння ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, а саме неналежного виконання посадових обов'язків, за вчинення якого особа підлягає дисциплінарному стягненню у вигляді оголошення догани.
Так, згідно матеріалів вказаної дисциплінарної справи відносно ОСОБА_3 встановлено, Державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Дніпропетровськ-аеропорт» ОСОБА_3 відповідно до наказу митниці від 22.05.2017 №427-в у період з 29.05.2017 по 09.06.2017 перебував у щорічній відпустці. Заявою від 25.05.2017р. повідомив, що в період перебування у відпустці планує виїзд до м.Шахтарська Донецької області та до м.Ялта АР Крим.
Посадовою особою Управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 25.05.2017 був проведений відповідний інструктаж з ОСОБА_3 із реєстрацією у журналі обліку фактів виїзду співробітників ДФС до вищезгаданих територій, копія витягу з журналу наявна в матеріалах справи.
У Доповідній записці начальника відділу по роботі з персоналом ОСОБА_5 №825/3-10 від 16.06.2017р. зазначено, що державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Дніпропетровськ-аеропорт» ОСОБА_3 відповідно до наказу митниці від 22.05.2017 №427-в у період з 29.05.2017 по 09.06.2017 перебував у щорічній відпустці.
У Актах від 12, 13 та 14 червня 2017р. зазначено, що ОСОБА_3, державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста "Дніпропетровськ-аеропорт" Дніпропетровської митниці ДФС після закінчення щорічної відпустки не прибув до відділу по роботі з персоналом (адмінбудинок Дніпропетровської митниці ДФС вул. Княгині Ольги, 22) та зв'язок з ним відсутній 12.06.2017, 13.06.2017 та 14.06.2017 відповідно.
Голова Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ митниці у Доповідній записці №1425/3-10 від 09.10.2017р. дійшов висновку: виходячи з зазначеного, відповідно до вимог ч.3 ст.66 Закону України «Про державну службу», запропонувати застосувати до державного інспектора сектору чергових ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.
Наказом Дніпропетровської митниці ДФС №561-о від 18.10.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, на підставі п.5 ч.2 ст.65, п.2 ч.1 ст.66, ст.77 Закону України «Про державну службу», ОСОБА_3 оголошено догану.
При цьому, відповідач зазначає про порушення позивачем п.4.1 Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців та осіб, які виконують функції з обслуговування Дніпропетровської митниці ДФС, яким передбачено, що державні службовці та особи, які виконують функції з обслуговування повідомляють свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного звязку або іншим доступним способом.
Разом з тим, згідно п.4.3 вказаних Правил, у разі ненадання державним службовцем та особою, що виконує функції з обслуговування доказів поважності причини своєї відсутності на роботі він повинен подати письмові пояснення на імя начальника Митниці (або особи, що його заміщує) щодо причин своєї відсутності.
Так, в матеріалах дисциплінарної справи зазначається, що в поясненнях щодо своєї відсутності на роботі з 12.06.2017 по 14.06.2017 державний інспектор Хілько І.А. повідомив, що під час відпустки перебуваючи у м. Шахтарськ Донецької області (непідконтрольна Україні територія), захворів, звернувся до лікаря, але немаючі мобільного телефону (у цілях особистої безпеки) не зміг повідомити відділ по роботі з персоналом про неможливість своєчасного повернення до м. Дніпра та прибуття на робоче місце.
Суд зазначає, що з матеріалів дисциплінарної справи вбачається, що позивачем було подано пояснення від 15.06.2017 року та докази (медична довідка) на підтвердження поважності несвоєчасного повернення на роботу з відпустки, а також в подальшому було подано додаткові письмові пояснення від 12.07.2017р. та від 12.10.2017р. із додатковими доказами (медичні довідки про незадовільний стан здоровя), проте наданим поясненням позивача, а також доказам, не було надано жодної оцінки, що свідчить про здійснення не повної перевірки вказаних обставин.
Крім того, посилання відповідача, у т.ч. в оскаржуваному наказі на те, що в період з 12.06.2017 по 14.06.2017 ОСОБА_3 на роботу не прибув та зв'язок з ним був відсутній спростовуються матеріалами справи.
Так, в матеріалах дисциплінарної справи відповідач зазначає, що 13.06.2017 о 19-15 год. начальник відділу по роботі з персоналом ОСОБА_5 прибула за адресою фактичного проживання ОСОБА_3 (АДРЕСА_1). За вказаною адресою ОСОБА_3 був відсутній. Двері відчинила мати його дружини. На прохання ОСОБА_5 вона зателефонувала дружині ОСОБА_3, яка передала трубку ОСОБА_3 Він повідомив, що знаходиться у Донецькій області м.Шахтарськ та планує прибути до м.Дніпро через пару днів та надати пояснення стосовно своєї відсутності на роботі.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, як перебування позивача з 09.06.17р. на непідконтрольній Україні території без мобільного телефону з міркувань безпеки особистої та державної, а також погіршення стану здоровя, на виконання п.4.3 Правил, при першій змозі 13.06.17р. при вхідному дзвінку начальника відділу по роботі з персоналом ОСОБА_5, повідомив останню про наявність поважних причин відсутності на роботі та прибуття на службу у найближчий термін (2 дні) із наданням відповідних пояснень та доказів.
Проте, зазначені обставини відповідачем не враховано, оцінка таким не надана.
Також суд звертає увагу на ч.2 ст.74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
З урахуванням вищевикладеного та встановлених обставин, які підтверджені матеріалами справи, можна дійти висновку, що не повідомлення позивачем 12.06.17р. та 13.06.17р. до 19.15год. відбулося у стані крайньої потреби, а саме вимушеного заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам з метою усунення загрожуючої небезпеки, якщо вона в даній обстановці не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є рівнозначною або менш значною, ніж шкода відвернена, що в даному випадку являє собою загрозу життю и здоров'ю позивача.
Належних доказів наявності вини, якій передує причинно-наслідковий зв'язок вчинених дій чи допущеної бездіяльності саме позивачем в розрізі вчинення їх в стані крайньої потреби не надано.
З матеріалів дисциплінарної справи не вбачається, що дисциплінарною комісією враховувалися характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Згідно Довідки начальника відділу по роботі з персоналом №249/04-50-04 від 29.06.2017р., станом на 29.06.2017р. ОСОБА_3 діючих дисциплінарних стягнень не має.
ОСОБА_3 виконував завдання в ППр «Донецьк» (РФ), що підтверджується Списком особового складу СхРУ ДПСУ та ДФС, який визначений для виконання завдань в ППр «Донецьк» (РФ) від 31.01.2018р., а також за сумлінне та зразкове виконання державного завдання в пунктах пропуску через державний кордон «Донецьк» та «Матвєєв Курган» на території Російської Федерації, проявлені при цьому мужність, професіоналізм, високу відповідальність під час виконання завдань із захисту незалежності та територіальної цілісності України був нагороджений грамотою, копія якої наявна в матеріалах справи.
Таким чином, суд звертає увагу на ч.1 ст.67 Закону України «Про державну службу», якою визначено, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.
Крім того, суд наголошує, що застосування статті 66 Закону України «Про державну службу» має бути здійснене із обов'язковим врахуванням принципу індивідуалізації покарання, що випливає із норм статей 67, 74 цього Закону.
Словосполучення «може бути оголошено догану» вказує на те, що при виборі виду стягнення, яке може бути застосоване у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби має виходити із того, що догана в даному випадку є видом найсуворішого стягнення, що застосовується до державного службовця.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. (ст. 90 КАС України).
Суд акцентує увагу на тому, що ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, в ході судового розгляду справи відповідачем як субєктом владних повноважень не доведено обґрунтованість та правомірність оскаржуваного позивачем наказу.
Перевіряючи оскаржуваний позивачем наказ суб'єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішення; не розсудливо.
Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення викладені у відзиві на позов, таким чином не довів правомірності прийняття оскаржуваного наказу №561-0 від 18.10.2017р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності державного інспектора сектору чергових Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_3.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, а позовні вимоги ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Дніпропетровської митниці ДФС №561-0 від 18.10.2017р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності державного інспектора сектору чергових Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_3.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1