Справа № 824/162/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/162/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням позовної заяви у новій редакції, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у 2013 р. щодо перерахунку його пенсії за вислугу років в розмірі 80% від розміру середнього заробітку за посадою, з якої йому оформлено пенсію, відповідно до довідки прокуратури Чернівецької області від 18.01.2013 р. за №18/30;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати йому розмір пенсійного забезпечення із середньомісячного заробітку, згідно з довідкою прокуратури Чернівецької області за №18/30 від 18.01.2013 р. відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 05.11.1991 р.), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку з 01.01.2013 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити йому різницю між фактично отримуваною в розмірі 80% від заробітку та належним до виплати розміром пенсії у розмірі 90% від заробітку сумою пенсії з 01.01.2013 р. по даний час, згідно довідки прокуратури Чернівецької області №18/30 від 18.01.2013 р.

В обґрунтування позову позивач вказував, що при проведенні перерахунку розміру його пенсійного забезпечення у лютому 2013 р. на підставі довідки прокуратури Чернівецької області від 18.01.2013 р., Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області було незаконно та безпідставно зменшено розмір його пенсійного забезпечення з 90% на 80% від розміру заробітку чинних працівників прокуратури за відповідною посадою.

З метою урегулювання спору позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, однак листом №8/В-11 від 12.01.2018 р. йому було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю нормативно-правових документів, які б визначали порядок та умови проведення перерахунку пенсії. Вважає вказану відмову протиправною, оскільки відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, яка була чинною на день призначення пенсії 30.03.2009 р.) передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються виключно у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних прокурорсько-слідчих працівників.

В ході судового розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив на позовну заяву, в якому вказувало, що норми ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" на які посилається позивач щодо перерахунку призначеної йому пенсії за минулий час із розрахунку 90% від заробітку є безпідставними, оскільки норми вказаної статті втратили чинність ще 01.01.2011 р. та неконституційними не визнавались. З огляду на вказані обставини справи, вважає, що пенсія позивачу обчислена відповідно до норм чинного законодавства, підстав для додаткового перерахунку пенсії немає.

Позивач скористався правом передбаченим ст. 163 КАС України та подав до суду відповідь на відзив.

В ході судового розгляду справи представник відповідача заперечував проти позову, з підстав наведених у відзивів на позовну заяву, просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду відкрито провадження у адміністративній справі №824/235/18-а та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

З метою з`ясування всіх обставин у справі, ухвалою суду витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області копії матеріалів пенсійної справи позивача та рішення (розпорядження) про проведення перерахунку пенсії у 2013 р., відповідно до довідки прокуратури Чернівецької області від 18.01.2013 р. №18/30.

З матеріалів справи видно, що ухвалою суду від 25.06.2018 р. у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову відмовлено.

Під час судового розгляду справи судом неодноразово відкладався розгляд справи та оголошувалася по справі перерва у зв'язку з неприбуттям позивача та необхідністю отримання від сторін додаткових доказів.

В судове засідання призначене на 05.06.2018 р. сторони не прибули, водночас подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України, суд вважає, що подання учасниками справи заяв про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження, за можливе розглянути і вирішити справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується дублікатом посвідченням виданим Управлінням соціального захисту населення серія Є №087256 від 11.02.2016 р. (а.с. 7-10, 11, 12).

З матеріалів пенсійної справи, яка досліджена в судовому засіданні, видно та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.06.2005 р. у справі №2-396/2005, яке залишено без змін ухвалами Апеляційного суду Чернівецької області від 07.09.2005 р. та Вищого адміністративного суду України від 26.10.2006 р., позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Кельменецькому районі Чернівецької області про поновлення пенсійних прав, задоволено повністю. Визнано незаконним рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Управління Пенсійного Фонду України у Кельменецькому районі Чернівецької області №58 від 20.12.2004 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років. Управління Пенсійного фонду України у Кельменецькому районі Чернівецької області зобов`язано призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з врахуванням роботи на прокурорських посадах -12 років 2 місяці 28 дні, строкової військової служби - 5 років 6 місяців 25 днів, з розрахунку один місяць служби за три місяці, половину навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету - 2 роки 4 місяці 28 днів, а всього загальний стаж роботи складає 20 років 2 місяці 21 день, починаючи з 26.10.2004 р.

На підставі вказаного судового рішення та відповідно до поданої заяви від 26.10.2004 р., з 26.10.2004 р. позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми заробітної плати (а.с. 58).

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами під час судового розгляду справи, що на момент призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати в органах прокуратури.

07.12.2012 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях із заявою про перерахунок пенсії.

На підставі вказаної заяви позивачу здійснено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.07.2012 р. із розрахунку 80% від суми місячного (чинного) заробітку, що підтверджується розпорядженням №105593 від 07.12.2012 р. (а.с. 65).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами пенсійної справи, що 17.12.2012 р. позивач на підставі наказу №1065к від 17.12.2012 р. звільнений з посади начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та органів прокуратури Чернівецької області за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру (ст. 38 КЗпП України) (а.с. 79, 151 - 155 пенсійна справа).

Станом на день звільнення трудовий стаж позивача для виплати процентної надбавки за вислугу років складав 27 років 3 місяці 7 днів та йому було встановлено надбавку в розмірі 40 відсотків посадового окладу (а.с. 79).

14.02.2013 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях із заявою про перерахунок пенсії. До вказаної заяви позивачем додано документи, а саме: копію трудової книжки; копія свідоцтва про народження сина ОСОБА_2; довідка Управління праці та соціального захисту №70 від 24.01.2013 р. про те, що позивач не отримує жодних видів допомоги на дитину; довідку видану КЖРЕП №15 від 24.01.2013 р.№319 про склад сім`ї; довідку видану Садгірською районною радою м.Чернівці про те, що син ОСОБА_3 проживає разом з батьками; довідки видані прокуратурою Чернівецької області № 18/30 від 18.01.2013 р. про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії та довідку про складові заробітної плати (надбавки та премії за 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про прокуратуру №18/31 від 10.01.2018 р.

Наведена обставина не заперечувалась сторонами та підтверджується дослідженою в судовому засіданні пенсійною справою позивача.

Судом встановлено, що на підставі вищевказаних документів відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 17.12.2012 р., що підтверджується розпорядженням №105593 від 05.03.2013 р. (а.с. 66). Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку склав 80%.

Не погоджуючись із зменшення відповідачем розміру пенсійного забезпечення з 90% на 80% від розміру заробітку позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії.

09.08.2016 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом №328/В-11 надано відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивачу у зв`язку з тим, що Законом України Про прокуратуру не передбачено проведення перерахунку пенсії у зв`язку зі збільшенням стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років відповідно до цього Закону. До вказаної відмови додано складові пенсійної виплати відповідно до наданих заяв (а.с. 29, 30-32).

Судом встановлено, що 04.01.2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій вказував, що у 2012 році при проведенні перерахунку його пенсії відповідачем незаконно та безпідставно зменшено пенсійне забезпечення до 80%. З огляду на вказані обставини просив здійснити перерахунок пенсії з 2012 року з розрахунку 90% від середнього заробітку (а.с. 87).

Розглянувши вказане звернення, 12.01.2018 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом вих.№ 8/В-11 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю нормативно-правових документів, які б визначали порядок та умови проведення перерахунку пенсії (а.с. 33).

Із змісту вказаної відмови видно, що відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії відповідач виходив з того, що Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 р. №3668-VІ внесено зміни до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно з якими, пенсія призначалася в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включалися всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне тасування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем зверненням за призначенням пенсії.

У зв'язку з наведеним, як зазначив відповідач у відмові, розглянувши заяву позивача від 07.12.2012 р. № 352/3, ним проведено перерахунок пенсії з 01.07.2012 р. з урахуванням вище зазначених змін в законодавстві, а саме 80% від суми заробітної плати, з якої було сплачено внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії відповідач вказував, що на день прийняття відмови, Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Вважаючи відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 80% від розміру середнього заробітку за посадою протиправною, 12.02.2018 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На момент призначення позивачу пенсії правові засади організації і діяльності прокуратури України регулювались Законом України Про прокуратуру від 05.11.1991 р. №1789-XII (далі - Закон №1789-XII в редакції чинній на час призначення пенсії).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону №1789-XII прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею (ч. 18. ст. 50-1 Закону №1789-XII).

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону №1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 17 ст. 50-1 Закону №1789-XII).

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-XII, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-XII (у редакції Закону № 3668-VI) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення ч. 1 ст. 50-1 Закону № 1789-XII щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VI.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч. 13 та 18. ст. 50-1 Закону № 1789-XII, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VI змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону № 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р. № 76-VIII, який набув чинності з 01.01.2015 р., до ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено зміни. Після внесення змін, частина 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII.

Крім того, 15.07.2015 р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до Розділу XII Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-XII, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015 р.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, відповідно до ч. 20 якої (у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" підвищено розміри заробітку працюючих працівників прокуратури.

Проте, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 не містить.

З матеріалів справи видно, що пенсія за вислугу років призначена позивачу з 26.10.2004 р. враховуючи його стаж роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням роботи на прокурорських посадах - 12 років 2 місяці 28 дні, строкової військової служби - 5 років 6 місяців 25 днів, з розрахунку один місяць служби за три місяці, половину навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету - 2 роки 4 місяці 28 днів, а всього загальний стаж роботи складає 20 років 2 місяці 21 день, із розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Вказана пенсія позивачу була призначена на підставі положень Закону України "Про прокуратуру" в редакції до 01.10.2011 р., згідно якими, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.

Разом з тим, на час звернення позивача до відповідача у грудні 2012 року із заявою про перерахунок пенсії, діяла вже інша редакція Закону України "Про прокуратуру", а саме редакція Закону з 01.10.2011 по 30.04.2014 року, згідно якої пенсія призначається в розмірі 80 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, відповідач з врахування положень Закону України "Про прокуратуру" в редакція Закону з 01.10.2011 по 30.04.2014 року, перерахував з 01.07.2012 р. та 17.12.2017 р. позивачу пенсію виходячи із розрахунку вже 80 % від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Проте, суд вважає такі дії відповідача протиправними та зазначає, що зміни, що відбулись в законодавстві, стосуються саме призначення, а не перерахунку пенсії.

В даному ж випадку повинен здійснюватися саме перерахунок пенсії, і тому розмір пенсії повинен розраховуватись відповідно до законодавства чинного на момент її призначення, тобто в розмірі 80 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії та за кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.

Отже, розмір пенсії визначається у відсотках, що встановлені на момент призначення пенсії, а не на момент здійснення перерахунку.

Судом встановлено, що з урахуванням стажу роботи в органах прокуратури позивачу первісно було призначено пенсію у розмірі 90 % від заробітку.

У рішенні №3-рп/2001 від 05.04.2001 р. Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. ст. 6 та 7 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов'язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Отже, застосувавши відсоток - 80 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив право позивача, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 90 відсотків від заробітку.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668-VI зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосувалися порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Тому, застосувавши при перерахунку пенсії 80 %, а не 90 % від заробітної плати відповідач діяв протиправно.

Аналогічна позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 р. у справі № 21-420а13, від 17.12.2013 р. у справі №21-445а13, від 02.12.2014 р. у справі № 21-456а14, від 06.10.2015 р. у справі № 21-2432а15 та постанові Верховного Суду від 03.05.2018р. у справі № 308/11498/16-а (провадження № К/9901/30132/18).

Враховуючи зазначене, відповідач при здійсненні перерахунку пенсії позивача зобов'язаний був її перерахувати із розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, тобто з розміру у якому така пенсія призначалася.

З огляду на вищенаведені обставини справи, суд вважає протиправними дії позивача, щодо зменшення розміру пенсійного забезпечення позивача з 90% на 80% від суми заробітної плати.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтями 22 та 64 Конституції України гарантовано право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України Про прокуратуру.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Оскільки, Законом України Про прокуратуру не передбачено виплата пенсії за минулий час, суд застосовує до спірних правовідносин загальний закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону) - Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Так, відповідно до ст. 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти висновку, що вній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсій за синулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини та без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15.10.2013 р. № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої ст. 233 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 1, 12 Закону України "Про оплату праці" і у рішенні від 15.10.2013 р. № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, а також на підставі аналізу положення ч. 1 ст. 122 КАС України в системному зв'язку з положенням ст. 46 Закону №1058-IV суд приходить до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов'язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Разом з тим, відповідно до змісту позовної заяви, позивач просить визнати протиправними дії відповідача у 2013 р. щодо перерахунку його пенсії за вислугу років в розмірі 80% від розміру середнього заробітку за посадою, з якої йому оформлено пенсію, відповідно до довідки прокуратури Чернівецької області від 18.01.2013 р. за №18/30, зобов`язати його перерахувати та виплатити пенсію виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку з 01.01.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 3-4 ст. 245 КАС України).

Із змісту вказаних норм видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб'єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що судом встановлено протиправність дій відповідача щодо перерахунку його пенсії, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність дій щодо щодо перерахунку пенсії позивача з 90% на 80% від суми заробітної плати.

Оскільки, судове рішення ухвалено на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, та за відсутності доказів понесення ними судових витрат, судом з урахуванням вимог ст. 139 КАС України не проводиться розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул.Оренбурзька, 7-а, м. Чернівці, ) щодо перерахунку ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії за вислугу років в розмірі 80% від розміру середнього заробітку за посадою, з якої йому оформлено пенсію, відповідно до довідки прокуратури Чернівецької області від 18.01.2013 р. за №18/30.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул.Оренбурзька, 7-а, м. Чернівці, ) перерахувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) розмір пенсійного забезпечення із середньомісячного заробітку, згідно з довідкою прокуратури Чернівецької області за №18/30 від 18.01.2013 р. відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 05.11.1991 р.), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку з 01.01.2013 р.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул.Оренбурзька, 7-а, м. Чернівці, ) виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) різницю між фактично отримуваною в розмірі 80% від заробітку та належним до виплати розміром пенсії у розмірі 90% від заробітку сумою пенсії з 01.01.2013 р., згідно довідки прокуратури Чернівецької області №18/30 від 18.01.2013 р.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя В.К. Левицький