Справа № 524/5155/18
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/5155/18
Провадження № 2-а/524/386/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018 м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Воблікової І.О.

розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, до інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_2, УПП у м.Кременчуці ДПП про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження судді Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_2, УПП у м.Кременчуці ДПП про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

02 липня 2018 року суддею було заявлено самовідвід, який мотивований тим, що суддею направлено повідомлення про втручання ОСОБА_1 в діяльність судді. На переконання судді вказані обставини можуть викликати в учасників справи сумніви щодо неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Статтею 40 КАС України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно п.4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні по справі Oleksandr Volkov проти України від 9 січня 2013 року(остаточне 27/05/2013) Європейський суд з прав людини зазначив, що як правило, поняття «безсторонності» позначає відсутність упередженості чи необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має бути встановлена відповідно до: (і) суб'єктивного критерію, за яким слід звернутися до особистих переконань та поведінки окремого судді, тобто з'ясувати чи суддя суб'єктивно вільний від особистих упереджень або необ'єктивності у окремій справі; та (іі) об'єктивного критерію, згідно з яким слід переконатися, що власне суд за певними показниками, зокрема за його складом, надає достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву щодо його безсторонності. Однак немає чіткого поділу між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю, оскільки поведінка судді може не лише призвести до виникнення об'єктивних застережень щодо його безсторонності з точки зору зовнішнього спостерігача (об'єктивний критерій), але й може призвести до виникнення питання щодо особистих переконань судді (суб'єктивний критерій). Таким чином, у певних справах, у яких можуть виникати труднощі в отриманні доказів для спростування презумпції про суб'єктивну безсторонність судді, вимога об'єктивної безсторонності становить ще одну важливу гарантію. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певне значення або, іншими словами, «правосуддя не лише повинно здійснюватися, має бути видно, що здійснюється правосуддя». Важливою тут є довіра, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

На думку суду, викладені в заяві судді Андрієць Д.Д. обставини, свідчить про те, що будь-яке рішення прийняте судом в складі головуючого судді Андрієць Д.Д. буде сприйнято позивачем, як незаконне та не обґрунтоване. Відсутність довіри до суду в такому складі може викликати у позивача сумніви у неупередженості або обєктивності судді, що відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КАС України є підставою для відводу судді.

За таких обставин, заява судді Андрієць Д.Д. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40 КАС України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Андрієць Д.Д. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука Андрієць Д.Д. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1, до інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_2, УПП у м.Кременчуці ДПП про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Передати справу до канцелярії суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Д.Андрієць