Справа № 826/15099/17
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року м. Київ № 826/15099/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2
до третя особаГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 (мама), звернулися до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ у м. Києві) (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), третя особо, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві (вул. Терещенківська, 11-а, м. Київ, 01601; ) в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в місті Києві від 22.08.2017 №47989/16 щодо відмови повернення позивачам сплачених коштів в загальній сумі 13 000,02 (тринадцять тисяч гривень) 02 копійки у вигляді збору на обов'язкове державне пенсійне страхування неправомірними та зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в місті Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4 333, 34 (чотири тисячі триста тридцять три) гривні 34 копійки сплаченого ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 293361169, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_4 виданий 29.05.2014 року Подільським РВ ГУДМС України в місті Києві); 4 333,34 (чотири тисячі триста тридцять три) гривні 34 копійки сплаченого ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_5 виданий 09.02.2006 року Подільським РУГУ МВС України в місті Києві); 4 333,34 (чотири тисячі триста тридцять три) гривні 34 копійки сплаченого ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, свідоцтво про народження НОМЕР_6 виданий 30.03.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві).

Позовна заява обґрунтована тим, що житло придбавалося позивачами вперше, а тому вони звільняються від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Разом з тим, не зважаючи на належне повідомлення відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 100, яке вручене відповідачу 13.12.2017, відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Третя особа, у своїх поясненнях по адміністративній справі, зазначає, що механізм повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) законодавчо врегульовано, а відтак саме відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України повинен подати відповідне подання до органів Державної казначейської служби України про повернення коштів, у разі наявності підстав для прийняття останнього.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А. від 08.12.2017 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

В судовому засіданні 30.01.2018 з урахуванням складеної позивачем заяви про здійснення судового розгляду справи в порядку письмового провадження, на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 26.06.2018, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 203 здійснено заміну відповідача - Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві його правонаступником - Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДР 42098368).

Розглянувши подані матеріали, пояснення та заперечення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

30.11.2016 між ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_2, ОСОБА_1, які діють від свого імені та як законні представники від імені малолітнього сина ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Пальорою Г.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 2037.

На підставі вказаного договору позивачі придбали у власність квартиру АДРЕСА_1, в наступних частках: 1/3 частку - ОСОБА_2, 1/3 частку - ОСОБА_1, 1/3 частку - ОСОБА_3, право власності на які зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами: 17724376; 17724377; 17724378.

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири позивачами було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 13 000,02 грн. (1% вартості квартири) та відповідно кожним пропорційно придбаної у власність частки, а саме: ОСОБА_1 сплачено 4 333,34 грн. згідно квитанції № 263810034 від 30.11.2016; ОСОБА_2 сплачено 4 333,34 грн. згідно квитанції № 263810033 від 30.11.2016; ОСОБА_3 сплачено 4 333,34 грн. згідно квитанції № 263810035 від 30.11.2016.

10.08.2017 позивачі, вважаючи, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачений ними помилково,оскільки придбавалося ними вперше, звернулися до УПФУ із заявою, в якій просили останнього сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва подання про повернення суми збору, сплаченої ОСОБА_1 у розмірі 4 333,34 грн. згідно квитанції №263810034 від 30.11.2016, ОСОБА_2 у розмірі 4 333,34 грн. згідно квитанції №263810033 від 30.11.2016, та ОСОБА_3 у розмірі 4 333,34 грн. згідно квитанції № 263810035 від 30.11.2016.

За результатами розгляду зазначеної заяви листом від 22.08.2017 № 47989/16 відповідач повідомив позивача про неможливість повернення помилково сплачених коштів через відсутність інформації щодо права власності на нерухоме майно.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у поверненні їй помилково сплачених коштів, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Так, спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України (далі - БК України), Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР), Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок № 1740), Порядком казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43 (далі - Порядок № 43), Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 25.09.2013 № 1650/24182 (далі - Порядок № 787), Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011 № 460/2011 (далі - Положення № 460/2011), постановою Кабінету міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету» (далі - Постанова № 106).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 1 Закону № 400/97-ВР звільняються від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування осіб, які вперше придбавають житло, зокрема, зазначають - платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ і організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законом та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з п. 8 ст. 2, п. 10 ст. 4 № 400/97-ВР об'єктом оподаткування для платників збору визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

На обов'язкове державне пенсійне страхування для підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності та фізичних осіб, які придбавають нерухоме майно встановлюються ставки збору на рівні 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Пунктами 15-1, 15-3 Порядку № 1740 визначено, що обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ і організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законом та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

У відповідності до ч.2 ст. 45 БК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до Порядку № 43 органи Державного казначейства України у процесі казначейського обслуговування державного бюджету за доходами та іншими надходженнями формують розрахункові документи і здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету та здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету на підставі виконавчого документа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справлення надходжень до бюджету.

Подання складається органом, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (п. 8 Порядку № 787).

Отже, враховуючи викладені норми, суд зазначає, що справлення надходжень до бюджету пенсійного збору регулює орган Пенсійного фонду України, у зв'язку з чим, відповідачем повинно бути подане відповідне подання про повернення коштів.

Відповідно до п/п. 7 п. 4 Положення № 460/2011 казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

У додатку до Постанови № 106 передбачено, що контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна» покладено на Пенсійний фонд України.

Аналіз наведених правових норм дає підстави до висновку, що для громадян, які придбавають житло вперше, законодавством регламентовано пільгу у вигляді звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Більш того, законодавством України не визначено механізму перевірки відомостей про те, чи вперше особа придбала нерухомість, не існує єдиної бази, за допомогою якої можна визначити первинне придбання нерухомого майна особою, а також не існує органу, компетентного видавати довідки на підтвердження таких даних.

Крім того, вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність можливості у Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити обставини придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, суд враховує загальну правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v.Croatia, «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v.The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv.Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v.Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Більш того, суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що позивачами надано суду всі належні та необхідні докази, які підтверджують сплату ними збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні житла, та відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Водночас, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем не спростовано доводів позивачів щодо первинного придбання ними житла та не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б підтверджували відсутність у позивачів права на пільгу у вигляді звільнення від сплати вказаного збору у зв'язку з придбанням житла вперше.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що відмовляючи ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в поверненні безпідставно сплачених ними коштів, відповідач діяв у порушення законодавчих приписів, а тому така відмова є протиправною.

Крім того, з наведених вище правових норм також вбачається, що законодавством регламентовано чіткий і послідовний порядок повернення особі безпідставно або надмірно сплачених коштів, що зараховані до бюджету, який передбачає складання та направлення органом, що контролює справляння відповідних надходжень бюджету, тобто в даному випадку, згідно з Постановою № 106, відповідачем у цій справі, подання до органів Казначейства про повернення особі безпідставно або надміру сплачених коштів.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), щодо відмови в поверненні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) сплачених коштів у загальному розмірі 13 000,02 грн. (тринадцять тисяч гривень 02 копійки) у вигляді збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна: у розмірі 4333,34 грн. (чотири тисячі триста тридцять три гривні 34 копійки) ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплаченого згідно квитанції № 263810034 від 30.11.2016; у розмірі 4333,34 грн. (чотири тисячі триста тридцять три гривні 34 копійки) ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплаченого згідно квитанції № 263810033 від 30.11.2016, та у розмірі 4333,34 грн. (чотири тисячі триста тридцять три гривні 34 копійки) ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) сплаченого згідно квитанції № 263810035 від 30.11.2016.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін