Справа № 607/5127/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3306/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2017 року, прийняту суддею Сташків Н.М. у м.Тернополі, у справі №607/5127/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об"єдання "Текстерно", про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача - Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об"єдання "Текстерно", в якому просила визнати дії неправомірними щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язати призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до п.«є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення до пенсійного органу - 02.03.2017.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня звернення за пенсією - з 02 березня 2017 року.

Постанова мотивована тим, що зазначені у довідці Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» № 04/207 відомості про те, що пільговий стаж позивача становить 6 років 10 місяців 1 день, суперечать обставинам справи щодо її стажу, тривалість якого встановленим судом на підставі трудової книжки, наказів про надання відпусток і вимог закону.

Враховуючи те, що позивач на момент звернення до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (02 березня 2017 року) досягла 50-річного віку та стаж її роботи прядильницею прядильного цеху відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об'єднання "Текстерно" становить понад 20 років, суд вважає, що вона набула право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційних скаргах. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначає про відсутність у позивача необхідного стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Скаржник зазначає, що уточнююча довідка підприємства про підтвердження спеціального трудового стажу є підставою для прийняття органами Пенсійного фонду рішення про призначення пенсії на пільгових умовах. Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 працювала прядильницею на ВАТ "Тернопільське об"єдання "Текстерно" з 20.07.1981 по 01.12.2002. Починаючи з 1992 року ВАТ "Тернопільське об"єдання "Текстерно" згідно колективних договорів між адміністрацією та профспілковим комітетом застосовується режим скороченого робочого тижня, місяця, виходячи із наявності сировини та враховуючи реалізацію готової продукції, а тому до пільгового стажу зараховується період роботи за фактично відпрацьований час згідно з представленими уточнюючими довідками.

Так, відповідно до довідки №04/137 від 10.04.2017, виданої ВАТ "Тернопільське об"єдання "Текстерно", спеціальний стаж роботи позивача становить 06 років 10 місяців 1 день. Представником ВАТ "Тернопільське об"єдання "Текстерно" надано копії наказів про перебування позивача у декретних відпустках, загальний період яких становить 07 років 5 місяців 12 днів. Проте, навіть у даному випадку позивач не набуває права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки додавши загальний період перебування у декретних відпустках до спеціального стажу роботи, загальна кількість спеціального стажу становитиме 14 років 3 місці 13 днів, що є менше необхідного 20-ти річного стажу.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та законами України.

Так, зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (із змінами та доповненнями), відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно з ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, зокрема записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 20.07.1981, що ОСОБА_1 20.07.1981 прийнята на роботу в прядильний цех Тернопільського бавовняного комбінату (на даний час - ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно») прядильницею по 5 розряду, де працювала до 01 грудня 2002 року (а.с.5-6).

Судом першої інстанції встановлено, що з 01 січня 1992 року ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно», виходячи з наявності сировини, працювало в режимі неповного робочого часу, що підтверджується колективними договорами між адміністрацією підприємства та профспілковим комітетом.

Відповідно до наданих ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» копій наказів № 46 від 15.05.1989, №07 від 01.02.1991, № 38-ос від 16.04.1991, № 61-ос від 14.05.1992, №139-ос від 20.06.1995, № 130-ос від 06.05.1996 та № 75-ос від 31.08.1999 за час роботи позивачу було надано ряд відпусток по догляду за дітьми (а.с.40-52):

- по догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення 3 років - у період з 10 червня 1989 року по 01 жовтня 1990 року та з 02 жовтня 1990 року по 01 квітня 1992 року;

- по догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення 3 років - у період з 15 липня 1991 року по 30 березня 1994 року;

- по догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення 3 років - у період з 18 липня 1992 року по 15 квітня 1995 року, та до досягнення 6 років - з 16 квітня 1995 року до 15 квітня 1996 року і з 15 квітня 1996 року по 15 квітня 1997 року;

-по догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення 3 років - у період з 02 серпня 1999 року по 05 травня 2002 року.

02 березня 2017 року позивач звернулась до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно пункту «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з рішенням комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оформленого протоколом від 12 квітня 2017 року, покликаючись на довідку Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» № 04/207 від 10.07.2017, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з п. «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відмова мотивована відсутністю необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 20-річного стажу.

Позивач, вважаючи відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо призначення пенсії на пільгових умовах згідно пункту «є» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправною, звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до п.«є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті (50 років - по 31 березня 1965 року включно).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Так, відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1,2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено також, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідно до Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992р.№583, право на отримання пільгової пенсії за віком після досягнення 55-річного віку мають право жінки, які пропрацювали на виробництвах: бавовняне, ватне, льняне, вовняне, шовкове, конопле-джутове, трикотажне, текстильно-галантерейне і валяльно-повстяне, текстильні цехи (дільниці, відділення) у виробництвах штучного та синтетичного волокна за професією прядильник.

Згідно частини 2 статті 181 КЗпП України відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 04/207 від 01.06.2017, виданої ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно», слідує, що ОСОБА_1 за період роботи прядильницею з 20 липня 1981 року по 01 грудня 2002 року на ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» фактично відпрацювала 6 років 10 місяців 1 день (а.с.30).

Проте, у довідці не було враховано час перебування позивача у відпустці по догляду за дітьми за час роботи на ВАТ "ТО "Текстерно", а також період перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати.

Натомість записами у трудовій книжці підтверджується наявність у позивача необхідного для призначення відповідно до п.«є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії на пільгових умовах 20-річного стажу роботи (21 рік 4 місяці 10 днів).

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що набутий позивачем стаж роботи на ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно», за професією, передбаченою Списком текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, дає право позивачу на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до "є" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, відповідно до ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення", звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

В силу абз.1 ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла до висновку, що вірним способом відновлення порушеного права позивача в межах спірних правовідносин є зобов'язання відповідача - Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня звернення за пенсією - з 02 березня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2017 року у справі №607/5127/17- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 27.06.2018.