Справа № 806/3240/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про залишення позовної заяви без руху
03 липня 2018 року м. Житомир справа № 806/3240/18
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попова О. Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів,
ОСОБА_1 звернувся із позовом до Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України щодо встановлення та виплати ОСОБА_1: преміювання за грудень 2016 року в розмірі нижчому, ніж це встановлено Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України №260 від 06.04.2016; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу; доплати за службу в нічний час за 19 годин, у розмірі 35 відсотків; посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час;
- стягнути з Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на користь ОСОБА_1 преміювання за грудень 2016 року в розмірі 1 655,25 грн;
- стягнути з Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України ОСОБА_1 надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу в розмірі 405 грн;
- стягнути з Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на користь ОСОБА_1 недоплачену одноразову грошову допомогу в розмірі 190 144,87 грн.
Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.
Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Відповідно до змісту позовної заяви, заявлені вимоги мотивовані невиконанням відповідачем рішення суду в адміністративній справі №806/3267/17.
Суд звертає увагу, що питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, як спосіб захисту порушеного права, регулюються статтею 383 КАС України.
Так, згідно частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до змісту позовної заяви, права та законні інтереси позивача порушують відповідачем шляхом невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 в адміністративній справі №806/3267/17.
Питання допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень - відповідачем щодо не виконання рішення адміністративного суду підлягають розгляду судом, що постановив вказане рішення, в порядку розгляду питань, що пов'язані із виконанням рішення суду.
Таким чином, подання позовної заяви із вимогами зобов'язального характеру щодо виконання рішення суду не є належним способом захисту порушеного права позивача та не відповідає засадам адміністративного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, суд роз'яснює позивачу, що у разі невиконання відповідачем вказаного судового рішення, він має звернутися до суду не із позовною заявою, а із відповідною заявою по справі №806/3267/17 в порядку, визначеному статтею 383 КАС України.
Крім того, позивачем в мотивувальній частині позовної заяви зазначено, що належним способом захисту його порушених прав є не задоволення позовних вимог зобов'язального характеру у адміністративній справі №806/3267/17, а стягнення самостійно обрахованих грошових сум.
Питання відстрочення, розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення регламентовані статтею 378 КАС України.
Положеннями статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Суд звертає увагу позивача, що якщо, на думку позивача, захист його порушених прав потребує зміни способу виконання судового рішення, він має звернутися із відповідною заявою у адміністративній справі №806/3267/17 в порядку статті 378 КАС України.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &? ;…&? ; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?в;…&? ;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (право на повноважний суд), ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 №1618-IV встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), що засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників регулюються Цивільним кодексом України від 16.01.2003 №435-IV.
За змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші (грошові кошти) є об'єктами цивільних прав.
Суд звертає увагу, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення грошових сум, що виникли в результаті трудових відносин мають цивільно-правових характер.
Здійснивши системних аналіз матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку, що викладені позивачем позовні вимоги не відповідають статті 5 КАС України, оскільки позовні заявлені з питань: невиконання судового рішення відповідачем-суб'єктом владних повноважень в адміністративній справі №806/3267/17 (чинними нормами КАС України передбачено подання відповідної заяви у вказаній справі в порядку статті 383 КАС України); зміни способу виконання судового рішення в адміністративній справі №806/3267/17 (чинними нормами КАС України передбачено подання відповідної заяви у вказаній справі в порядку статті 378 КАС України); стягнення грошових коштів, що є об'єктом цивільних правовідносин (не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства).
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на необхідність самостійного вибору позивачем належного способу захисту його порушених прав та законних інтересів, який відповідає вимогам статей 5, 378, 383 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:
- уточненої (нової) позовної заяви із зазначенням позовних вимог у відповідності до статті 5 КАС України та з урахуванням положень статей 378, 383 КАС України;
- примірників уточненої (нової) позовної заяви із додатками відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб у справі.
Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.
Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.
У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.Г. Попова