Справа № 804/398/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року Справа № 804/398/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Дніпропетровської митниці Державної Фіскальної Служби про зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року призначено справу до розгляду в загальному проваджені.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17 квітня 2018 року.
У судовому засіданні 25 квітня 2018 року представник позивача підтримала позовні вимоги просила позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, свої доводи виклали у відзиві на позов та запереченнях (том. 1 а.с. 132-145, том. 2 а.с. 117-118).
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи митного законодавства, суд встановив наступне.
Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, що між ДП «СхідГЗК» Steuermann Investitions und Handelsgesellschaft бул укладено довгостроковий контракт купівлі-продажу уранового оксидноп концентрату від 28.01.2014 № 70/13. Відповідно до статті II зазначеного Контракту Покупець погоджуєтьа купити, а Продавець погоджується продати всі права, включаючи прав, власності на УОК (з вмістом урану не менше 60%), що містить номінальної кількість не менше 3000000,00 (три мільйони) (+1%) кілограмів урану вигляді УОК (тут і надалі - «Номінальна кількість»), яка має бути поставле на підставі Повідомлення Покупця в обсязі 600 000,00 (шістсот тисяч) кілограмів урану у вигляді УОК щорічно в період 2014-2018 років відповіла до умов Статті III до цього Контракту.
Реалізація кожної «Партії Поставки» оформлюється шляхо підписання додаткової угоди до цього Контракту.
Додатковою угодою від 09.03.2017 року № 11 до контракту купівлі-продажу уранового оксидного концентрату № 70/13 від 28.01.2014 на 2017 рік були визначені зобов'язання: Steuermann Investitions und Handelsgesellschaft mbH з поставки урану у вигляді УОК в обсязі 200000,0 кг частинами пар: поставки по 100000,00 кг до 15.06.2017; ДП «СхідГЗК» - з оплати не менше 75% вартості «Частини партії Поставки» (100000 кг урану у вигляді УОК шляхом передплати на підставі попереднього інвойсу. ДП «СхідГЗК» на виконання своїх зобов'язань, визначених додаткової угодою від 09.03.2017 року № 11, здійснило передплату «Частини партії Поставки» (100000 кг урану у вигляді УОК) на користь Steuermann Investitions - und Handelsgesellschaft mbH, в сумі 11237586,59 євро, підтверджується платіжними дорученнями від 04.04.2017 та від 19.04.2017 року.
У зв'язку із неготовністю ДП «СхідГЗК» прийняти товар в терміні зазначені додатковою угодою від 09.03.2017 № 11, між ДП «СхідГЗК» Steuermann Investitions und Handelsgesellschaft mbH 02.06.2017 було укладено додаткову угоду № 13 про продовження термінів поставки.
03.10.2017року між ДП «СхідГЗК» та Steuermann sstitions - und Handelsgesellschaft mbH було укладено додаткову угоду - про поставку урану у вигляді УОК в обсязі 200000,0 кг частинами партії поставки по 100000,00 кг до 31.12.2017 за ціною 73,00 USD за кілограм урану.
16.12.2017 року товар за контрактом було поставлено на митну територію України на склад покупця - Станція Жовті Води-2, що підтверджується залізничною накладною № 0025142.
20.12.2017 року Позивачем була оформлена вантажна митна декларація № UA110080/2017/007374, до якої було додані всі необхідні документи перередбачені ст. 335 Митного кодексу України, а саме: Сертифікати якості на кожну партію товару; Пакувальний лист вантажу в контейнерах; Рахунок-фактуру від 01.12.2017 № 305-212 VG/001/001; Залізничні накладні № 0025142; Відвантажувальну специфікацію № 4; Сертифікат про походження товару; Виписки банку з особового рахунку від 04.04.2017 та від 19.04.2017; Довідку щодо цін світового уранового ринку з додатками; Копію контракту купівлі-продажу УОК від 28.01.2014 № 70/13; Копію додаткової угоди до контракту від 03.10.2017 № 14; Дозвіл держаної служби експертного контролю України; Дозвіл на здійснення міжнародних перевезень радіоактивних матеріалів; Договір від 05.01.2017 № 7-Д/6109/09. Форма ЄУД для розміщення товарів та тимчасове зберігання UA110080/0166 від 18.12.2017; ОСОБА_4 від 20.12.2017 № 38-03/7936.
Лист від 21.12.2017 № 09-02/7976 з/додатками на підтвердження здійснення господарських операцій;
Лист від 26.12.2017 № 09-02/8054 з додатками щодо ціни контракту;
Лист-роз'яснення щодо ціни контракту від 28.12.2017 № 26-02/8194;
Лист державної служби експертного контролю України від 29.12.2017 №4849/14-17;
Лист-роз'яснення щодо умов контракту від 02.01.2018 № 09-02/31;
Лист роз'яснення з додаванням експертного висновку від 04.01.2018 № 09-02/106.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються процедури визначення митної вартості товарів та правомірності рішень відповідача щодо коригування митної вартості товару, котрий імпортується на митну територію України, та регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Отже, Митним кодексом України передбачено, та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що обов'язок доведення митної вартості товару покладено на декларанта, або уповноважену ним особу. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом або уповноваженою ним особою відомостей може витребувати додаткові документи.
Судом встановлено, що за результатами перевірки документів та відомостей, наданих до митного оформлення МД №UА110080/2017/007374 від 20 грудня 2017 року, проведеної у спосіб та з урахуванням положень статті 337 МКУ виявлено наступні розбіжності та відсутність відомостей.
Відповідно до положень п.4 додаткової угоди від 03.10.2017 №14 до контракту №70/13, Оплата Покупцем не менше 75 % вартості «Частини Партії Поставки» (100 000кг урану у вигляді УОК) здійснюється шляхом передоплати на підставі попереднього інвойсу продавця. Остаточний розрахунок за «Частину Партії Поставки» (100.000кг урану у вгляді УОК) Покупець здійснює не пізніше 30 календарних днів після поставки».
Згідно з додатковою угодою №10-1 від 21.03.17 сторони домовились: «Валютою контракту є Долар США. Якщо інвойс або декларація виставлені/оформлені в Доларах США, а платіж здійснюється в Євро, то перерахунок валюти платежу в валюту контракту здійснюється за курсом Європейського центрального Банку на дату платежу. Вищенаведені курси Євро до Долару США використовуються в значенні, що вказані для відповідної дати на офіційному сайті Європейського центрального Банку.
Так, до митного оформлення надано виписки з банку від 04.04.2017року, від 19.04.2017 року, платіжні доучення в іноземній валюті від 04.04.2017 року №20 на суму 1 900 000, 00 євро, від 19.04.2017 № 30 на суму 9 337 586,59євро (всього 11 237586,59 євро), що у перерахунку складає 12 039 929,13 дол. США. Вищевказані платіжні доручення в графі «Призначення платежу» містять посилання на інвойс від 03.04.2017 року №212 UG/001/001.
Відповідно до додатково наданого до митного оформлення рахунку-проформи від 03.04.2017 року 212 UG/001/001, оплату на користь нерезидента здійснено з урахуванням значеної у вказаному рахунку-проформі ціна уранового оксидного концентрату в обсязі 200 000,00кг зазначена, як 80 дол.США за кілограм на загальну вартість 16 000 000,00 США, що не відповідає задекларованій за МД №UА110080/2017/007374 ціні товару по інвойсу №212 UG/001/001 від 01.12.2017 (73 дол.США/кг).
Відповідно до положень п. Ь) статті V «Ціна та оплата за УОК» контракту 28.01.2014 року №70/13, «для партій поставок в період 2015 -2018 роки ціна буде, визначатися таким чином: 60% фіксованої ціни (138,00 дол.США) плюс 40% середньоарифметичного значення індикаторів цін довгострокового ринку урану за ганні чотири місяці, що передують підписанню додаткової угоди до контракту, включаючи вартість упаковки та витрат на доставку до місця поставки».
Додаткова угода №14 підписана сторонами 03.10.2017 року, отже передували підписанню червень-вересень 2017 року. Виходячи з умов п. Ь) статті V «Ціна та оплата за УОК» закту від 28.01.2014 №70/13, ціна мала бути розрахована на рівні 116,336 дол.США
(82,80 +33,536) наступним чином: 60% фіксованої ціни (138,00 дол.США), що складає 82,80 дол.США плюс 40% середньоарифметичного значення індикаторів цін довгострокового ринку урану за останні чотири місяці, що передують підписанню додаткової угоди до контракту, включаючи вартість упаковки та витрат на доставку до місця поставки, що складає: 33,536 дол.США.
Суд зазначає, що наданні декларантом листи від 19.12.2017 №09-02/7880 та від 26.12.17 №09-02/8054 та публікації містять відомості щодо довгострокових цін світового урану, які є вищими за заявлений до митного оформлення рівень ціни на товар (73, 00 дол. США/кг у вигляді U308), який не відповідає умовам статті V контракту 18.01.2014 №70/13.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідача при здійсненні митного контролю Товару, заявленого МД №UA110080/2017/007374 від 20.12.17 були достатні підстави для запиту документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Так, із експертного висновку від 03.01.2018 року №Э-2, вбачається, що для розрахунку ціни уранового концентрату використані відомості результатів регулярної торгової сесії на Нью-Йоркській комерційній біржі щодо вартості найближчих за часом виконання фючерсних контрактів на поставку закису-окису урану (січень 2018, лютий 2018, день 2018). Однак, зазначене не відповідає положенням статті V контракту №70/13 щодо врахування при формуванні ціни для кожної партії поставки середньоарифметичного значення індикаторів цін довгострокового ринку урану за останні чотири місяці, що передують підписанню додаткової угоди до контракту (поставка заявлена на підставі даткової угоди №14 від 03.10.2017).
Крім того, експертом зазначено, що контрактна ціна уранового оксидного концентрату, отриманого згідно, зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2017 року №70/13, додаткової угоди від 03.10.2017 року № 14, інвойсі №305-212 VG/001/001 від 01.12.2017 року на рівні 73 дол.США/кг може бути достовірною. Висновок про те, що заявлена ціна товару відповідає «дійсній вартості», тобто ціні, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції, висновок ТПП від 03.01.2018 Э-2 не містить.
Відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною зартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст.53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Враховуючи вищезазначені, відповідачем правомірно було застосовано коригування митної вартості товару.
Відповідно до ст.59 МК України у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж саїни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Відповідно до ч.2 ст.59 МКУ при застосуванні методу 2а) за ціною договору щодо ідентичних товарів визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.
Відповідно до ст.60 МКУ (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 і ст.59 МКУ, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які здано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Згідно з ч.4 та ч.5 ст.59 МКУ «ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому, їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується, при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.»
Враховуючи зазначене, митну вартість товару, що імпортуються, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, - резервний метод визначення митної вартості за результатом проведеного обчислення, з урахуванням наданих екларантом документально підтверджених відомостей щодо ціни, фактично сплаченої чи підлягає сплаті, а саме рахунок-проформа від 03.04.2017 № С212/VG/001, відповідачем обґрунтовано розраховано на рівні 80 дол.США/кг за урану.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що наявність у наданих уповноваженою особою декларанта до митного оформлення товару документах вищеокреслених розбіжностей, слугувало достатньою підставою для відмови Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" у розмитненні товарів за заявленою уповноваженою особою декларанта митною вартістю, та коригування митної вартості товару, а тому Дніпропетровською митницею ДФС, на думку суду, обґрунтовано, правомірно, та з дотриманням вимог ст.55 Митного кодексу України, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012року №598, прийнято спірні рішення про коригування митної вартості товарів, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.
Крім цього, суд зазначає, що на час здійснення митного контролю за фактом вчинення службовими особами Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України відрито кримінального провадження, що стосується саме договірних відносин між ДП «СхідГЗК» та Steuermann Investitions - und Handelsgesellschaft mbH.
Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування Рішення щодо коригування митної вартості товарів, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та зобовязання вчинити певні дії, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного митного законодавства, отже задоволенню не підлягають.
У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 241-247, 255 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Дніпропетровської митниці Державної Фіскальної Служби про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1