Справа № 826/3700/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 червня 2018 року м. Київ № 826/3700/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження питання про судові витрати у справі

за позовомОСОБА_1
до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Г.О., третя особа: ОСОБА_3, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення від 07.08.2015 року №3177311 та від 26.11.2015 року №26513548, а також зобов'язати внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав відповідно до оскаржуваних рішень.

Рішенням суду від 18.06.2018 року позов задоволено частково.

Разом з тим, при винесенні рішення від 18.06.2018 року у справі №826/3700/17 встановлено, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Однак доказів сплати судового збору позивач не надав, клопотань про відстрочення або звільнення від сплати судового збору до суду не надходило.

Про підстави звільнення від сплати судового збору у позовній заяві зазначив, що звільнений від сплати на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з прохальної частини позову позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру: «Про визнання протиправним та скасування рішення від 07.08.2015 року №3177311» та «визнання протиправним та скасування рішення від 26.11.2015 року №26513548».

Інша вимога «Про зобов'язання внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав відповідно до оскаржуваних рішень» є похідною.

У відповідності до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначається законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (частина 1 статті 4).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Водночас у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону "Про судовий збір").

Таким чином, сума судового збору, яка підлягала сплаті за подання до суду даного адміністративного позову становить 1280,00 грн.

Разом з тим, сума судового збору за подання адміністративного позову позивачем так і не сплачена.

отже судовий збір за подання адміністративного позову немайнового характеру підлягає до сплати в установленому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, питання щодо стягнення судових витрат може бути вирішено судом шляхом винесення додаткового судового рішення.

Зважаючи на те, що позивачем судовий збір сплачено не було, рішення про звільнення його від сплати судового збору не приймалося, беручи до уваги те, що даний позов задоволено частково, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача судового збору у сумі 640,00 (шістсот сорок) грн до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 (02152, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень) до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію додаткового судового рішення направити сторонам.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда