Справа № 808/660/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року (о 17 год. 45 хв.)Справа № 808/660/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Заступника прокурора Запорізької області начальника управління представництва інтересів громадянина або держави в суді, який діє в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом

ВСТАНОВИВ:

21.02.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Заступника прокурора Запорізької області начальника управління представництва інтересів громадянина або держави в суді (далі прокурор), який діє в інтересах Державної служби України з безпеки на транспорті (далі позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 4 826,34 грн., що еквівалентно 165,60 євро відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 15.06.2017.

На обґрунтування позовних вимог вказує, що підставою для звернення до суду в інтересах держави стала відсутність органу, уповноваженого відповідно до вимог чинного законодавства звертатися до суду з позовом про примусове стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування, у зв'язку з чим позовна заява подана прокурором, який виступає позивачем. В обґрунтування позову зазначено, що за результатами проведеного габаритно-вагового контролю 15.06.2017 складено акт №0220446 про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень, яким зафіксовано порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг із перевезення вантажу із перевищенням осьових навантажень, з огляду на що нарахована плата за проїзд у розмірі 4 826,34 грн. У той же час, вказує, що відповідач у визначений термін кошти добровільно не сплатив, крім того, перевізник звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій посадових осіб Управління Укртрансбезпеки в Черкаській області протиправними та скасування складених актів та розрахунку №554 від 15.06.2017. Проте, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2017 у справі №808/2191/17, яка залишена без з мін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017, в задоволенні позову відмовлено. Однак, в установленому порядку зазначені кошти відповідачем добровільно не сплачено, що зумовлює необхідність їх стягнення в судовому порядку.

Ухвалою судді від 02.04.2018 позовна заяву прийнята до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі № 808/660/18, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначене судове засідання на 17 травня 2018 року.

Ухвалою суду від 21.05.2018 справа прийнята до провадження суддею Батрак І.В. та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, призначене перше судове засідання на 18 червня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, хоча належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, а саме за адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

15.06.2017 на а/д М-05, Київ - Одеса, 210 км+450 працівниками відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку транспортного засобу марки DAF держномер АР1568СК з причетом Lamberet держномер АР3283ХР, який належить ОСОБА_1, під час якої здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу шляхом зважування.

За результатами габаритно-вагового контролю працівниками виявлено навантаження на строєні осі з одиночними шинами 23,15 тон при нормативно допустимих 22,00 тон (перевищення на 5,23 %), про що складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15.06.2017, а також Акт СА № 0220446 від 15.06.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

На підставі вказаного акту, складено розрахунок №554 від 15.06.2017 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 165,60 євро.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо проведення габаритно-вагового контролю та визначення суми плати за проїзд згідно з розрахунком № 554 від 15.06.2017, позивач звернувся до суду позовом.

Проте, постановою Запорізького окружного адміністративного суду Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2017 у справі №808/2191/17, яка залишена без з мін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017, в задоволенні позову відмовлено.

Однак, суми платежу відповідно до зазначеного розрахунку відповідачем у добровільному порядку сплачена не була.

22.11.2017 на адресу прокуратури Запорізької області надійшов лист Управління Укртранбезпеки у Черкаській області №38/03-2356, у якому повідомлено, що перевізником не сплачено плату за проїзд великоваговими та (або) великогабаритними транспортними засобами автомобільними дорогами загального користування, зокрема, ОСОБА_1 згідно із актом СА№0220446 від 15.06.2017 у сумі 165,60 Євро.

У звязку із відсутністю органу, уповноваженого відповідно до вимог чинного законодавства звертатись до суду із позовами про примусове стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, прокурор звернувся до суду із даним позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

За приписами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Також ст. 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно із пп. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до пп. 15, 27 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті уповноважені відповідно до чинного законодавства України здійснювати габаритно-ваговий контроль.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Пунктом 3 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно з ч. 3 п. 2 вищезазначеного Порядку великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

У відповідності до п 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.12.2013 № 1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за №215/24992, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422;

видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно із п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно пункту 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

В даному випадку розрахунок плати за проїзд розраховувався наступним чином.

Перевищення на строєні осі з одиночними шинами: 23,15 т 22,0 т = 1,15 т (перевищення 5,23 %, ставка 0,2 євро/км). Відстань від пункту ОСОБА_2 до пункту зважування 414 км. П = 0,2 х 414 х 2 = 165,60 євро, з яких 2 коефіцієнт за рух без дозволу з перевищенням до 10 %.

Також суд вважає за необхідне вказати, що відповідачем в судовому порядку оскаржено дії Старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті щодо проведення габаритно-вагового контролю та накладення сплати збору за пересування дорогами країни протиправними, а також розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №554 від 15.06.2017, однак, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2017 у справі №808/2191/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017, у задоволенні позову відмовлено. При цьому, суд дійшов до висновку, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складання відповідної довідки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд, посадові особи Державної служби України з безпеки на транспорті діяли на підставі та у спосіб, встановленому чинним законодавством, а також з дотриманням вимог чинного законодавства.

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 3-5 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 23 Закону України представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених ч.2 або 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Наявність передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» обставин для подання позову обґрунтовується тим, що управління Укртрансбезпеки жодним законом та іншим нормативно-правовим актом, у тому числі Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, не наділена повноваженнями на стягнення плати за проїзд у судовому порядку, а тому у силу вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 КАС України даний позов, заявлений прокурором в інтересах держави як позивачем, є правомірним.

Таким чином, оскільки визначена управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області плата за проїзд визнана постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2017 у справі №808/2191/17 правомірною та не сплачена перевізником-власником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки, тому вказана плата підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_1 4 826,34 грн., з огляду на що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Заступника прокурора Запорізької області - начальника управління представництва інтересів громадянина або держави в суді (місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29-а), який діє в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: 72319, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті кошти у розмірі 4 826,34 грн., що еквівалентно 165,60 євро відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 15.06.2017, в дохід Державного бюджету України (розрахунковий рахунок 0002 у ГУДКСУ у Черкаській області, код отримувача 38031150, МФО 854018, призначення платежу 22160100, плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри на яких перевищують нормативні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак