Справа № 820/2018/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 р. № 820/2018/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 820/2018/18 за позовом ОСОБА_2 до Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 547-7, 23 позачерговій сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради від 25.09.2017, яким протиправно відмовлено ОСОБА_2 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованою в межах с. Плоске та в наданні у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованою в межах с. Плоске.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення є протиправним та є таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у відзиві на позов просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки рішення 23 позачерговій сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 547-7 від 25.09.2017 є правомірним та прийняте у межах, спосіб, передбачені чинним законодавством України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

05.11.2015 ОСОБА_2 у відповідності до статей 118-121 Земельного кодексу України, звернулась до Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області і заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах с. Плоске Великобурлуцької селищної Ради Великобурлуцького району Харківської області.

12.11.2015 на 1 сесії 7 скликання відповідачем прийнято рішення № 24-7, яким: надано дозвіл позивачу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованою в межах с. Плоске на території Великобурлуцької селищної ради та зобов'язано ОСОБА_2 розробити та подати на затвердження сесії Великобурлуцької селищної ради виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованою в межах с. Плоске на території Великобурлуцької селищної ради.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що у звязку із кадровими змінами після виборів селищного голови та депутатів Великобурлуцької селищної ради, 1 сесія 7 скликання була проведена в якості організаційної, на якій були прийняті рішення без попереднього розгляду їх на земельній комісії, в наслідок чого виникли спірні питання по виділенню земельних ділянок в селі Плоскому. А саме те, що до селищної ради стали надходити звернення жителів багатоквартирних будинків про своє право користування даною земельною ділянкою відповідно до рішень виконавчого комітету селищної ради "Про передачу безоплатно земельної ділянки у приватну власність", виданих на підставі декрету Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" від 26.12.1992 року.

На підставі вищезазначеного, 22 березня 2016 року на засіданні 6 сесії 7 скликання селищною радою прийнято рішення № 91-7, яким призупинено дії рішень селищної ради, зокрема, рішення 1 сесії 7 скликання від 12.11.2015 № 24-7 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_2".

Також, представник відповідача у вказаному відзиві зазначив, що у звязку з обмеженою кількістю земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення, на засіданні постійної комісії з земельних питань, особистих селянських господарств та екології Великобурлуцької селищної ради (протокол № 19 від 04.08.5017) одноголосно прийняте рішення про необхідність резервування земельних ділянок, які прилягають до кладовищ та території Великобурлуцької селищної ради для суспільних потреб без права передачі в приватну власність. За результатами розгляду даного питання, рекомендовано селищній раді винести на сесію Великобурлуцької селищної ради питання про необхідність внесення змін в раніше прийняте рішення 1 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 24-7 від 12.11.2015, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в межах с. Плоске і яка знаходиться в безпосередній близькості до сільського кладовища, зарезервувавши земельну ділянку площею 1,5 га для суспільних потреб.

Рішенням 22 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 504-7 від 04.08.2017 внесено зміни в рішення 1 сесії 7 скликання № 24-7 від 12.11.2015 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2В.", а саме, надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,50 га із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованої в межах с. Плоске на території Великобурлуцької селищної ради.

При цьому, суд зазначає, що на виконання рішення 1 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради Харківської області № 24-7 від 12.11.2015 позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3 з проханням розробити проект земельної ділянки щодо відведення земельної ділянки у власність.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи проекту, виконавець розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованою в межах с. Плоске Великобурлуцької селищної ради Харківської області за № 16/11.01.2016.

У вказаному вище проекті міститься акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх погодження, відповідно до якого межі земельної ділянки були погоджені з суміжними власниками та землекористувачами, а саме з: ОСОБА_3, Великобурлуцькою селищною радою Харківської області, АК "Харківобленерго".

Також, в матеріалах справи міститься витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з якого вбачається, що на підставі розробленого проекту землеустрою від 11.01.2016 Відділом у Великобурлуцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області зареєстровано земельну ділянку № :00:003:0077 за ОСОБА_2

08.09.2017 позивачем подано до відповідача заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованою в межах с. Плоске Великобурлуцької селищної ради Харківської області, загальною площею 2,0000 га та надати їй безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:003:0077 для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованою в межах с. Плоске Великобурлуцької селищної ради Харківської області.

За результатами розгляду вказаної заяви, рішенням позачерговій сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 5 47-7 від 25.09.2017 (керуючись рішенням 22 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 504- від 04.08.2017) відмовлено ОСОБА_2 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованою в межах с. Плоске та в наданні у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованою в межах с. Плоске.

Оцінюючи обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення, суд зазначає наступне.

Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною другою статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_4 і ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно зі статтею 50 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 6 вказаної статті Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно д частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 8, 9, 10 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, враховуючи положення статті 118 Земельного кодексу України єдиною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало рішення 22 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 504-7 від 04.08.2017, яким внесено зміни в рішення 1 сесії 7 скликання № 24-7 від 12.11.2015 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2В.", а саме, надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,50 га із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованої в межах с. Плоске на території Великобурлуцької селищної ради.

В свою чергу, як зазначає представник відповідача, підставою для винесення рішення 22 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 504-7 від 04.08.2017 стало те, що спірна земельна ділянка розташована близько до існуючого кладовища, а тому, у звязку з обмеженою кількістю земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення, на засіданні постійної комісії з земельних питань, особистих селянських господарств та екології Великобурлуцької селищної ради (протокол № 19 від 04.08.5017 року) одноголосно прийняте рішення про необхідність резервування земельних ділянок, які прилягають до кладовищ та території Великобурлуцької селищної ради для суспільних потреб без права передачі в приватну власність.

Так відповідно до з частиною 1 статті 8 Закону України "Про поховання та похоронну справу" організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами.

Крім того, суд зазначає, що рішення 22 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 504-7 "Про внесення змін в рішення 1 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 24-7 від 12.11.2015", прийнято 04.08.2017, а позивач із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу її у власність звернувся до відповідача 08.09.2018.

У судовому засіданні представник позивача посилався на рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 як на підставу незаконності рішення Великобурлуцької селищної ради № 504-7 від 04.08.2017.

Так, суд, у вказаному рішенні проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Конституційний Суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач не позбавлений можливості оскаржити їх до суду.

Враховуючи те, що рішення 6 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 91-7 від 22.03.2016 та рішення 22 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 504-7 від 04.08.2017 "Про внесення змін в рішення 1 сесії 7 скликання Великобурлуцької селищної ради № 24-7 від 12.11.2015", на підставі якого винесено оскаржуване рішення не скасовані та є чинними на час розгляду справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та є такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (місце проживання - вул. 1-го Травня, буд. 215, с. Плоске, Великобурлуцький район, Харківська область, 62607 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області (місцезнаходження - вул. Центральна, буд. 40, смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область, 62602, ідентифікаційний код - 04399192) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 червня 2018 року.

Суддя А.С. Мороко