Справа № 823/2016/18
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року справа № 823/2016/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду за надійшов адміністративний позов головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі позивач) до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі відповідач 1), відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі відповідач 2), в якому позивач просить скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 02.05.2018 у виконавчому провадженні №55961041.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що державним виконавцем може бути винесена постанова про накладення штрафу виключно у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Позивач вважає, що перелік причин, які можуть визнаватися поважними Законом України «Про виконавче провадження», не встановлені.

Відповідно до законодавства України фінансування витрат здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. За рахунок інших джерел фінансування виплата пенсій не здійснюється.

Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

На думку позивача, відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів є поважною причиною невиконання рішення суду в повному обсязі.

Таким чином, позивач просить суд скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 02.05.2018 за виконавчим листом №709/2204/17 (ВП 55961041).

У відзиві на позов відповідач зазначив, що спірна постанова винесене у звязку з невиконанням рішення суду за виконавчим листом без поважних причин. Тому, просив відмовити у задоволенні позову.

У звязку з наданням учасниками справи заяв про розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку вирішити спір у порядку письмового провадження на підставі ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та згідно з ч.4 ст.229 КАС України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018 зобовязано Головне управління Пенсійною фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки Управління ОСОБА_2 внутрішніх справ України в Черкаській області № від 24.05.2017 про розмір грошового забезпечення, починаючи з 08.10.2016.

За вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили 07.02.2018, видано виконавчий лист, який був звернутий до виконання через органи ДВС - відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області та 13.03.2018 відкрито ВП №55961041.

Відповідно до розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою щодо ОСОБА_1 на виконання рішення суду позивачем 06.03.2018 визначено розмір доплати, який складає 21968,32грн. Даний розрахунок здійснено на підставі положень постанов КМУ №988, №103 з 01.01.2016.

Крім того, державному виконавцеві відділу ДВС відповідачем направлено листа №6106/08-01 про виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Черкаській області від 02.05.2018 у ВП №55961041 на боржника ГУПФУ в Черкаській області за невиконання рішення суду накладено штраф на користь держави в розмірі 10200,00 грн., на підставі ст.ст.63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, зазначено, що рішення суду боржником не виконано без поважних причин, законні вимоги державного виконавця проігноровано.

Оцінюючи оскаржуване рішення, суд врахував ст. 19 Конституції України відповідно до якої органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об'єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, в т.ч. планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; організовує роботу управлінь Фонду щодо забезпечення надходжень від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; здійснює в межах повноважень, передбачених законом, контроль за цільовим використанням коштів Фонду, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (статті 8, 9) передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. За рахунок інших джерел фінансування виплати пенсій не здійснюється.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» основним завданням Фонду, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством.

Статтею 72 цього Закону визначено, що джерелами формування коштів Пенсійного фонду є: 1) надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у розмірах, визначених законом, крім частини страхових внесків, що спрямовується до накопичувальної системи пенсійного страхування; 2) інвестиційний дохід, який отримується від інвестування резерву коштів для покриття дефіциту бюджету Пенсійного фонду в майбутніх періодах; 3) кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом; 3-1) кошти, сплачені виконавчій дирекції Пенсійного фонду за надання послуг з адміністрування Накопичувального фонду та послуг недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення; 4) суми від фінансових санкцій та пені (крім сум пені, сплачених роботодавцем за несвоєчасне перерахування з його вини сум страхових внесків застрахованої особи до накопичувальної системи пенсійного страхування), застосованих відповідно до цього Закону та інших законів до юридичних та фізичних осіб за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення і сплати страхових внесків та використання коштів Пенсійного фонду, а також суми адміністративних стягнень, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за ці порушення; 5) благодійні внески юридичних та фізичних осіб; 6) добровільні внески; 7) інші надходження відповідно до законодавства. Кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом (ст. 73 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103), якою передбачено перерахунок пенсій з 1 січня 2016 року, призначених згідно із Законом № 2262, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпеченню (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою поліцейського за січень 2016 року.

Виплата перерахованих пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) здійснюється з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2017 року, обчислена станом на 1 січня 2018 року, буде виплачуватися після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії;

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих ОСОБА_2 внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

ОСОБА_2 внутрішніх справ України від 28.02.2018 №2900/05/21-2018 було повідомлено Пенсійний фонд України про те, що використання довідок про розмір грошового забезпечення, поданих до органів Пенсійного фонду України до набрання чинності постановою №103, не можливо у зв'язку з тим, що в зазначених довідках до розміру грошового забезпечення враховано премію за грудень 2015 року. Національна поліція України на виконання п.3 Постанови №103 визначає середній розмір премії, що фактично виплачений за відповідною посадою (посадами) за січень 2016 року.

Листом від 27.02.2018 №2795/05/22-2018 ОСОБА_2 внутрішніх справ України доручено ліквідаційним комісіям до 01 березня 2018 року надіслати до територіальних органів Пенсійного фонду України списки осіб, які були звільнені зі служби в органах, у підрозділах, закладах та установах виконання покарань МВС.

Довідки про грошове забезпечення від ліквідаційної комісії надходили до органів Фонду протягом березня - квітня 2018 року.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як передбачено статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами розгляду справи, суд встановив, що відповідач на виконання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, частково виконало рішення суду, провівши відповідні нарахування (перерахунок пенсії) ОСОБА_1, але виплату коштів не здійснило, посилаючись на відсутність правових підстав у звязку з прийняттям Постанови №103 та відсутністю фінансування з Державного бюджету України.

Також, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем судового рішення від 07.02.2018 у справі №709/2204/17 в частині проведення виплати пенсії (грошових коштів) ОСОБА_1 за відсутності відповідного фінансового забезпечення та положень, визначених Постановою №103, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин і не може свідчити про протиправність дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень. Сам по собі факт накладення штрафу на боржника за виконавчим провадженням, жодним чином не захищає право особи - стягувача на отримання бюджетних коштів.

Слід зазначити, що така позиція суду узгоджується із висновками колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, що викладена у постанові від 24 березня 2015 року (справа № 21-66а15), колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, що викладена у постанові від 13 жовтня 2015 року (справа №21-2635а15), а також у постановах від 30.03.2016 та від 20.10.2015.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити і постанову від 02.05.2018 про накладення штрафу визнати протиправною та скасувати.

Згідно з ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У звязку з цим, відсутні підстави для повернення позивачу сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 02.05.2018 у виконавчому провадженні №55961041 про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.А. Рідзель