Справа № 22-а-24673/11
Суддя: Міненкова Н. О.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія : пенсійні Чорн. Доповідач - Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді : Міненкової Н.О.

суддів: Ларенка В.І., Колтунової А.І.

при секретарі: Григоренко К.Ю.

розглянула у письмовому провадженні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області на рішення Лозівського міськрайонного Харківської області від 06 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про визнання протиправними дій, стягнення недоотриманої пенсії та зобов'язанні вчинити певні дії, -

В СТАНОВИЛА:

в травні 2010 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до Управління пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку, нарахуванні та виплати державної пенсії та додаткової пенсії згідно норм ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01 2004 року просив зобовязати відповідача виплачувати основну та додаткову пенсії у розмірі законодавчо встановленої мінімальної пенсії за віком з розрахунку на час виплати.

В обґрунтування вимог зазначав, що він є інвалідом 2-ї групи внаслідок захворювання повязаного з аварією на Чорнобильської АЕС, та віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильської АЕС, а згідно довідки МСЕК № - 056112 Серія ХАР йому встановлена з 07.12.2000 року 2 група інвалідності безстроково.

На підставі Закону України від 28.02.1991 року № 796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право отримувати державну пенсію не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Однак пенсійний фонд всупереч зазначеним нормам не провів відповідне нарахування цих пенсій, крім того , не здійснив їх перерахунок після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тому він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, на що отримав відповідь, що в Управлінні відсутні правові підстави для перерахунку пенсії.

Відповідач - Управління пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області у своїх письмових запереченнях позов не визнало, посилалось на те, що орган Пенсійного фонду при нарахуванні позивачеві пенсії виходило із розмірів та порядку, встановлених відповідними Постановами Кабінету Міністрів України.

Отже, саме Кабінет Міністрів України своїми нормативно-правовими актами визначає конкретний розмір пенсії, встановлених статтями 50, 54 Закону № 796, які виплачуються за рахунок державного бюджету, а тому вважають що позивачу перерахунки пенсії були проведені відповідно до діючого законодавства.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду м. Харкова 06 липня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області щодо відмови в перерахуванні пенсії.

Зобовязано Управління пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області провести перерахунок пенсії відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розрахунку мінімальних пенсій за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період 01.01 2004 року по 01.08.2009 року за виключенням періодів з 01.01.2008 року та з 22.05.2008 року.

В апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Наводить ті ж доводи, що і в письмових запереченнях на позов. Справу в апеляційній інстанції просили розглядати без участі представника фонду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши наведені в скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Управління пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

З доводами рішення суду першої інстанції щодо зобовязання відповідача зробити перерахунок, відповідно до зазначених в рішенні норм законів, що регулюють ці правовідносини, судова колегія погоджується.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен здійснити нарахування та виплату пенсій позивачу виходячи з розмірів, встановлених Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» а не постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Висновки суду відповідають обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві підлягають застосуванню положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів №1 від 3 січня 2002 року «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», та Постанова КМУ № 654 від 16.07.2008 року - на підставі якої позивачеві здійснено нарахування пенсії, та інші постанови Кабінету Міністрів України, якими істотно звужується обсяг встановлених законом та гарантованих Конституцією України прав на соціальний захист.

Також правильно судом першої інстанції не взято до уваги заперечення пенсійного фонду щодо застосування до спірних правовідносин ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Проте надання такого права Кабінету Міністрів України не означає надання права на встановлення порядку, направленого на звуження змісту та обсягу прав позивача на отримання пенсій відповідно до розмірів, встановлених Законами України.

Правильним є і висновок суду першої інстанції, що за основу при нарахуванні позивачеві пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, береться мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з чинним законодавством визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і яка дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в Законі України про Державний бюджет України на відповідний рік. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Статтею 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (яка доповнена Законом України № 231-V від 5.10.2006 року) передбачено, що дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Оскільки позивачеві слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії повинен проводитися з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Тому правильним є висновок суду щодо протиправності відмови відповідачем у перерахунку пенсій у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Судова колегія між тим вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані строки здійснення перерахунку пенсії з 2004 року і виходить з наступного.

Відповідно до змін, внесених Законом України № 231-М від 5.10.2006 року, до частини 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12), що набрав законної сили з 31 жовтня 2006 року, розмір пенсій відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорії, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи - підвищується у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Ця норма закону набрала чинності з 31.10.2006 року, зворотної сили не має, а тому перерахунок пенсії повинен здійснюватися з цього часу.

Статтею 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (яка доповнена Законом України № 231-V від 5.10.2006 року) передбачено, що дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Між тим, судова колегія вважає, що перерахунок пенсії ОСОБА_2 повинен бути проведений з 26 травня 2007 року в межах трирічного строку позовної давності, за виключенням періоду часу з 1 січня 2008 року по 22 травня 2008 року, коли діяв Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107 - яким були внесені зміни до Закону України № 796. Вказану норму закону було правомірно враховано відповідачем при нарахуванні та здійсненні позивачу пенсійних виплат за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року. Положення цього Закону яким були внесені зміни до ст.ст. 50 і 54 втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

З 26 травня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 01 .08. 2009 року позивач має право за другою групою інвалідності на отримання не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки позивачеві слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії повинен проводитися з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Керуючись ст.ст.201,205,207 КАСу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА

апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду м. Харкова від 06 липня 2010 року змінити, зобовязавши Управління Пенсійного фонду України у Лозівському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 починаючи з 26 травня 2007 року по 31 грудня 2007 року і з 22 травня 2008 року по 01 серпня 2009 року державну пенсію в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій та додаткову пенсію в розмірі 75%, за виключенням періоду часу з 1 січня 2008 року по 22 травня 2008 року, відповідно до вимог ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», взявши за основу розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відповідний період, з урахуванням проведених позивачеві виплат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України.

Головуючий:

Судді: