Справа № 761/18571/17
Суддя: Макаренко І. О.
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/92/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив суд:

зобов'язати Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 07.08.2015 р. з врахуванням заробітної плати (доходу) за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року;

зобов'язати Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити донараховану пенсію у зв'язку її перерахунком від 07.08.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон). Пенсія за віком була розрахована на підставі отриманої позивачем заробітної плати в період з 01.07.2000 р. по 07.08.2015 р. Керуючись ст. 40 Закону до відповідача, позивачем були подані документи, що підтверджують отримані ним доходи за основним місцем роботи з липня 1995 р. по липень 2000 р. на наступних підприємствах: СП «Інтар Корп», липень 1995 р., ТОВ «АМІРІС», січень 1996 р. 0 червень 1998 р., представництво «Фармінгтон Інк.» липень 1998 р. - грудень 1999 р., відокремлений підрозділ ВАТ «Сілур» «Сілур Київ» січень 2000 року - липень 2000 р., а також за сумісництвом на ВАТ «Сілур», СП «Інтар Корп.», Дочірньому підприємстві «Марчмонт інвестментс лімітед» «АМИ», які були надані 05.12.2015 р., однак перерахунок пенсії не був проведений. 20.12.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії. Відповідач у своєму листі №3350/10 від 02.03.2016 р. зазначив, що направлено запити до організацій, де працював позивач, щодо надання первинних документів. В подальшому позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки підтвердити довідки не вдалося, у зв'язку з відсутністю згоди від організацій. Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправними.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що у зв'язку з неможливістю підтвердження необхідних документів відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив.

З 07.08.2015 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

20.12.2016 р. позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив провести перерахунок його пенсії з урахуванням наданих 25.12.2015 р. документів, що підтверджують отримані ним доходи за основним місце роботи з липня 1995 р. по липень 2000 р. на наступних підприємствах: СП «Інтар Корп», липень 1995 р., ТОВ «АМІРІС», січень 1996 р. 0 червень 1998 р., представництво «Фармінгтон Інк.» липень 1998 р. - грудень 1999 р., відокремлений підрозділ ВАТ «Сілур» «Сілур Київ» січень 2000 року - липень 2000 р., а також за сумісництвом на ВАТ «Сілур», СП «Інтар Корп.», Дочірньому підприємстві «Марчмонт інвестментс лімітед» «АМИ».

Листом №3350/10 від 02.03.2016 р. позивача було повідомлено, що направлені запити до організацій, де останній працював, щодо надання первинних документів. На час надання відповіді з організацій щодо можливості проведення зустрічної перевірки не надходило.

Листом №4085/05 від 20.01.2017 р. позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки згідно інформації, яка отримана управлінням при виконанні дій з метою реалізації наданих державою повноважень в частині обчислення ОСОБА_1 пенсійних виплат, підтвердити довідки не вдалося, у зв'язку з відсутністю згоди від організацій.

Суд приходить до висновку, що своїми діями Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві порушує права позивача виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 21 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 24 Конституції України закріплено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 46 Конституції України Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ст. 8 Конситуції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до вищевказаного закону.

Відповідно до ст. 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 43 Закону Перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії.

Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії починаючи з часу призначення пенсії.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.06.2014 по справі «Суханов та Ільченко проти України»(Заяви № 68385/10 та 71378/10) зазначає, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не надано суду беззаперечних доказів правомірності своїх дій.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі наведеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про Пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 07.08.2015 р. з врахуванням заробітної плати (доходу) за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 донараховану пенсію у зв'язку її перерахунком від 07.08.2015 р.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києва на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 640,00 грн.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя