Справа № 820/5002/17
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Панов М.М.

20 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/5002/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю представника позивача - Колесника В.В.

представника відповідача - Шульга В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2018, повний текст складено 02.02.18 по справі № 820/5002/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж"

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.10.2017 року № на суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість в розмірі 2 131 492,00 грн. та за штрафними санкціями 1 065 746,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 26.10.2017 року № на суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 4 667 005,00 грн. в повному обсязі, а судові витрати в розмірі 117 963,64 грн. покласти на відповідача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2018р. відмовлено у задоволенні зазначеного адміністративного позову .

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норм процесуального та матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов, оскільки наданими позивачем первинними бухгалтерськими документами об'єктивно підтверджується реальність господарських операцій з ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД".

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Головним управлінням ДФС у Харківській області відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України та на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 13.09.2017 №4771 проведена позапланова документальна виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж" (ЄДРПОУ 4734213) з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ "Дак Стоун" () за період жовтень 2016 року, ТОВ "Квант Плюс" () за період жовтень-листопад 2016 року, ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" () за період жовтень-грудень 2016 року відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатами якої 26.09.2017 року складено акт за № 13535/20-40-14-12-11/4734213.

Згідно висновків акту перевірки по взаємовідносинам з ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" () за період жовтень-грудень 2016 року встановлено порушення ТОВ «НМУ «Електропівденмонтаж»:

- пп «а» п.198, абзаців першого і другого пп.198.3 ст.198 та п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на суму 6 798 497 грн., в тому числі: за жовтень 2016 року на суму 2 530 353 грн., за листопад 2016 року на суму 2 045 633 грн., за грудень 2016 року на суму 2 222 511 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 131 492 грн., в тому числі за жовтень 2016 року на суму 12 876 грн., за листопад 2016 року на суму 763 954 грн., за грудень 2016 року на суму 1 354 662 грн.;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 та п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податкові зобов'язання на суму ПДВ - 4 667 005 грн., в тому числі: за жовтень 2016 року на суму 2 517 477 грн., за листопад 2016 року на суму 414 006 грн., за грудень 2016 року на суму 1 735 522 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 26.10.2017 № на суму грошового зобов'язання за платежем податку на додану вартість в розмірі 2131492,00 грн. та за штрафними санкціями 1065746,00 грн., та податкове повідомлення-рішення від 26.10.2017 № на суму грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями в розмірі 4667005,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем - суб'єктом владних повноважень належними та допустимими доказами було доведено правомірність оскаржуваних в рамках даної справи податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут та надалі - в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Крім того, за змістом підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Як визначено підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з абзацом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду /пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України/.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції чинній в 2015 році) платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Цією ж нормою, але в редакції, що була чинною упродовж 2016 року, передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

В силу положень абзаців першого, другого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Окрім того, як визначено частиною другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (тут та надалі - в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

А відповідно до частини першої статті 9 названого Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому у статті 1 згаданого Закону визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, об'єкт оподаткування податком на прибуток та ПДВ платником податків визначається за даними бухгалтерського обліку господарських операцій та за наявності сукупності таких елементів: (1) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (2) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; (3) наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; (4) документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; (5) наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов'язкові реквізити).

Як підтверджено матеріалами справи, на підставі договорів поставки ТОВ «НМУ «Електропівденмонтаж» у жовтні-грудні 2016 року придбало у ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" товари (послуги) на загальну суму 33 992 487, 37 грн. без ПДВ, а з урахуванням ПДВ - 20% - 6 798 497,47 грн., всього придбало товари (послуги) на загальну суму 40 790 984,84 грн.

Згідно акту перевірки №13535/20-40-14-12-11/4734213 від 26.09.2017 року по взаємовідносинам з ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" () за період жовтень-грудень 2016 року встановлено, що ТОВ «НМУ «Електропівденмонтаж»:

- відповідно до податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ "НМУ "ЕПМ" підприємством ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", ціна щита складає 12587383 грн. без ПДВ, проте ціна того самого щита згідно з податковими накладними, виписаними на адресу ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" підприємством ТОВ "Квант Плюс", складає 5795470 грн. без ПДВ, отже націнка складає 6791913 грн. або 217%);

- відповідно до податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ "НМУ "ЕПМ" підприємством ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", ціна пристрою розподільчого РП-0,4 кВ (панель LE-HT-324-0,4) складає 259168,8 грн. без ПДВ, проте ціна того самого пристрою розподільчого РП-0,4 кВ (панель LЕ-НТ-324-0,4) згідно з податковими накладними, виписаними на адресу ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" підприємством ТОВ "Квант Плюс", складає 173063,30 грн. без ПДВ, отже націнка складає 86105,50 грн. або 150%;

- відповідно до податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ "НМУ "ЕПМ" підприємством ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", ціна пристрою розподільчого РП - 0,4 кВ (панель LE-HB-115-0,4) складає 823071,00 грн. без ПДВ, проте ціна того самого пристрою розподільчого РП -0,4 кВ (панель LE-HB-115-0,4) згідно з податковими накладними, виписаними на адресу ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" підприємством ТОВ "Квант Плюс", складає 330895,00 грн. без ПДВ, отже націнка складає 492176,00 грн. або 249%;

- відповідно до податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ "НМУ "ЕПМ" підприємством ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", ціна пристрою розподільчого РП-0,4 кВ (панель LE-НЛ-311-0,4) складає 823179,00 грн. без ПДВ, проте ціна того самого пристрою розподільчого РП-0,4 кВ (панель LE-НЛ-311-0,4) згідно з податковими накладними, виписаними на адресу ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" підприємством ТОВ "Квант Плюс", складає 294672,00 грн. без ПДВ, отже націнка складає 528507,00 грн. або 279%;

- відповідно до податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ "НМУ "ЕПМ" підприємством ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", ціна пристрою розподільчого РП - 0,4 кВ (панель LE-HB-132-0,4) складає 560172,00 грн. без ПДВ, проте ціна того самого пристрою розподільчого РП - 0,4 кВ (панель LE-HB-132-0,4) згідно з податковими накладними, виписаними на адресу ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" підприємством ТОВ "Квант Плюс", складає 362520,00 грн. без ПДВ, отже націнка складає 197652,00 грн. або 155%;

- відповідно до податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ "НМУ "ЕПМ" підприємством ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", ціна пристрою розподільчого РП-0,4 кВ (панель ЕЕ-НЛ-322-0,4) складає 837129,00 грн. без ПДВ, проте ціна того самого пристрою розподільчого РП-0,4 кВ (панель ЕЕ-НЛ-322-0,4) згідно з податковими накладними, виписаними на адресу ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" підприємством ТОВ "Квант Плюс", складає 298867,00 грн. без ПДВ, отже націнка складає 538262,00 грн. або 280%;

- відповідно до податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ "НМУ "ЕПМ" підприємством ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", ціна пристрою розподільчого РП-0,4 кВ(панель LE -НС -214-0,4) складає 908549,00 грн. без ПДВ, проте ціна того самого пристрою розподільчого РП-0,4 кВ(панель LE -НС -214-0,4) згідно з податковими накладними, виписаними на адресу ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" підприємством ТОВ "Квант Плюс", складає 229544,00 грн. без ПДВ, отже націнка складає 679005,00 грн. або 396%;

- відповідно до податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ "НМУ "ЕПМ" підприємством ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", ціна пристрою розподільчого РП- 0,4кВ (панель LE-HC-215-0,4) складає 402724,40 грн. без ПДВ, проте ціна того самого пристрою розподільчого РП-0,4кВ(панель LE-HC-215-0,4) згідно з податковими накладними, виписаними на адресу ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" підприємством ТОВ "Квант Плюс", складає 180984,00 грн. без ПДВ, отже націнка складає 221740,40 грн, або 223%.

З вказаних обставин та дослідивши ланцюг постачання ТМЦ, податковий орган зазначив, що підприємство ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" здійснювало господарські операції із значним збільшенням ціни в ланцюгу постачання, документально оформлювало операції з придбання та послідуючого продажу ТМЦ за ринковими цінами, перекриваючи різницю в ціні схемними операціями.

У висновках щодо реальності здійснених операцій, податковий орган зазначив, що в ході проведення перевірки представлених ТОВ "НМУ "ЕПМ" первинних документів, бухгалтерського та податкового обліку, аналізу укладених правочинів, які висвітлюють взаємовідносини ТОВ "НМУ "ЕПМ" з ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", зазначеними в пп. 3.1 п. 3 на предмет відповідності господарських операцій діючому законодавству, встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання підприємством ТОВ "НМУ "ЕПМ" товарно - матеріальних цінностей.

З вказаним висновком погодився суд першої інстанції, зазначивши, що укладені між ТОВ "НМУ "ЕПМ" та ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" договори не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет, оскільки мало місце лише документальне оформлення нібито проведеного придбання у "контрагента" неіснуючих запасів (актив в дійсності не було сформовано) та реально не наданих послуг з віднесенням їх вартості на витрати.

Однак, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Полтавській області була проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Квант Плюс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, в т.ч. по взаємовідносинам з ТОВ «Спецмонтажпроект ЛТД», за результатами якої складено акт перевірки № 433/16-31-14-01-09/31618527 від 07.07.2017 року.

Згідно вказаного акту перевірки, жодних порушень з боку ТОВ «Квант Плюс» в частині повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню не виявлено, а також підтверджено фактичне здійснення господарських операцій з контрагентами підприємства, в т.ч. по взаємовідносинам з ТОВ «Спецмонтажпроект ЛТД».

Отже, актом перевірки № 433/16-31-14-01-09/31618527 від 07.07.2017 року підтверджується придбання ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" у ТОВ «Квант Плюс» щита постійного струму та 7 пристроїв розподільчих, на які посилався відповідач у акті перевірки ТОВ "НМУ "ЕПМ" та суд першої інстанції, як на неіснуючі запаси ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД".

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що укладені між ТОВ "НМУ "ЕПМ" та ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" договори не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет, оскільки мало місце лише документальне оформлення нібито проведеного придбання у "контрагента" неіснуючих запасів, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки такий висновок спростовується наведеним вище актом перевірки № 433/16-31-14-01-09/31618527 від 07.07.2017 року.

Як підтверджено матеріалами справи, на підставі договорів поставки ТОВ «НМУ «Електропівденмонтаж» у жовтні-грудні 2016 року придбало у ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" товари (послуги) на загальну суму 33 992 487, 37 грн. без ПДВ, а з урахуванням ПДВ - 20% - 6 798 497,47 грн., всього придбало товари (послуги) на загальну суму 40 790 984,84 грн.

Як вбачається з акту перевірки, відповідач ставить під сумнів господарські операції позивача з ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" щодо поставлених позивачу щита постійного струму та 7 пристроїв розподільчих на загальну суму 20 791 164,80 грн., а з урахуванням ПДВ на загальну суму 24 949 397,76 грн.

Однак, відповідач, згідно акту перевірки, не ставлячи під сумнів реальність господарських операцій на суму 13 201 322,57 грн. без ПДВ, встановив в акті перевірки порушення позивачем пп. «а» п.198, абзаців першого і другого пп.198.3 ст.198 та п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на суму 6 798 497 грн., тобто на всі господарські операції позивача з ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" по придбанню товарів (послуг) на загальну суму 33 992 487, 37 грн. без ПДВ.

Щодо договорі поставки щита постійного струму та 7 пристроїв розподільчих, на які посилався відповідач у акті перевірки ТОВ "НМУ "ЕПМ" та суд першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Як підтверджено матеріалами справи, на підставі договорів поставки № 2510/16 від 25.10.2016 року, № 1212/2016 від 12.12.2016 року та згідно видаткових накладних № 53 від 25.10.2016 року та № Груд0000002 від12.12.2016 року ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" поставило позивачу відповідно: щит постійного струму ЩПС (в комплекті 9 панелей, акумуляторів 110В - 56 шт., 27В - 28 шт.) вартістю 12 587 383 грн. без ПДВ, а з урахуванням ПДВ - 2 517 476,60 грн., на суму 15 104 859,60 грн.; та, окрім перерахованих в акті перевірки 7 пристроїв розподільчих, також поставило пристрій розподільчий РП-0,4 кВ (панель LE-НЛ-332-0,4), а всього 8 пристроїв розподільчих на загальну суму 8 555 861,80 грн. без ПДВ, а з урахуванням ПДВ - 1 711 172,36 грн., на суму 10 267 034,16 грн.

За поставлені товари: щит постійного струму та 8 пристроїв розподільчих ТОВ "НМУ "ЕПМ" перерахувало грошові кошти на рахунок ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а доставка товару здійснювалась одразу від ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" на адресу ПАТ "Укртрансгаз" (30019801).

Згідно договорів підряду № від 22.07.2016 року та № від 01.08.2016 року, укладених між ТОВ «НМУ «Електропівденмонтаж» та ПАТ «Укртрансгаз», для реконструкції систем постійного струму на КС «Гребенівська-33» Лубенського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів та реконструкції двохтрансформаторної КС (2КТП 1000) на КС «Красилів» Красилівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, позивачем - ТОВ «НМУ «Електропівденмонтаж» на адресу ПАТ «Укртрансгаз» 25.10.2016 року поставлено щит постійного струму ЩПС (в комплекті 9 панелей, акумуляторів 110В - 56 шт., 27В - 28 шт. та 12.12.2016 року поставлено 8 пристроїв розподільчих, що підтверджується видатковими та податковими накладними, а також довідками ПАТ «Укртрансгаз» про поставку зазначених товарів та про виконання позивачем робіт згідно договорів підряду № від 22.07.2016 року та № від 01.08.2016 року.

Таким чином, наданими позивачем первинними бухгалтерськими документами об'єктивно підтверджується реальність господарських операцій позивача з ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД", а відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій та не доведено наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що укладені між ТОВ "НМУ "ЕПМ" та ТОВ "Спецмонтажпроект ЛТД" договори не опосередковувалися реальним виконанням операцій, оскільки реальність господарських операцій об'єктивно підтверджується наведеними вище первинними бухгалтерськими документами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 26.10.2017 року № на суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість в розмірі 2 131 492,00 грн. та за штрафними санкціями 1 065 746,00 грн. та № на суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 4 667 005,00 грн. прийняті без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття таких рішень, а тому підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п.п.1,2 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України , підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставами для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

У зв'язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та прийняттям постанови про задоволення позовних вимог, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягають стягненню судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 117 963,64 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 176 945,46 грн., а всього у сумі 294 909 грн.

Як підтверджено матеріалами справи, на час прийняття постанови у даній справи, позивач не поніс витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн., а тому колегія суддів, з урахуванням вимог ч.3 ст.143 КАС України, відмовляє в задоволенні цього клопотання.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж" задовольнити .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 по справі № 820/5002/17 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.10.2017 року № на суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість в розмірі 2 131 492,00 грн. та за штрафними санкціями 1 065 746,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 26.10.2017 року № на суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 4 667 005,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж" судові витрати на сплату судового збору за подання позову в розмірі 117 963, 64 та за подання апеляційної скарги в розмірі 176 945, 46 грн., а всього 294 909 (двісті дев'яноста чотири тисячі дев'ятсот дев'ять) грн. 10 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення - з 25.06.2018 року.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях М.М. Яковенко