Справа № 820/3228/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 червня 2018 р. № 820/3228/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності представника позивача Шипенко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Владар - Харків" (пров. Каплунівський, буд. 14,м. Харків,61002, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Владар-Харків", звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служба України та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх подання наступні податкові накладні: №39 від 20.11.2017 р. на суму ПДВ 10 000,00 грн., постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Владар-Харків", покупець - Приватне акціонерне товариство "Євраз Дніпровський металургійний завод"; №36 від 20.11.2017 р. на суму ПДВ 46 062,00 грн., постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Владар-Харків", покупець - Приватне акціонерне товариство "Центральний гірнично - збагачувальний комбінат "; №26 від 16.11.2017 р. на суму ПДВ 1 048,00 грн., постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Владар-Харків", покупець - Національний юридичний Університет ім. Ярослава Мудрого; №48 від 23.11.2017 р. на суму ПДВ 77,70 грн., постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Владар-Харків", покупець - Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірнично-збагачувальний комбінат"; №49 від 23.11.2017 р. на суму ПДВ 100,20 грн., постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Владар-Харків", покупець - Публічне акціонерне товариство "Полтавський гірнично-збагачувальний комбінат"; №45 від 22.11.2017 р. на суму ПДВ 30 005,00 грн., постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Владар-Харків", покупець - Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

Позивач вважає, що бездіяльність відповідача щодо не реєстрації податкових накладних є протиправною, необґрунтованою, безпідставною через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на адміністративний позов , у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи. Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до положень п.201.10 ст.201 ПК України позивачем складено та подано на реєстрацію:

податкову накладну № 49 від 23.11.2017 року; згідно отриманої квитанції № від 12.12.2017 року податкова накладна прийнята до реєстрації та її реєстрація зупинена, оскільки вона відповідає критеріям ступеня ризику, визначеному п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФ України від 13.06.2017 року № 567, за результати спрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно УКТ ЗЕД:8507, запропоновано подати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію. На виконання п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем подано відповідні документи: рахунок на оплату, видаткові накладні, довіреність, платіжні доручення на оплату товару та інші документи відповідно до повідомлення № 3 від 15.12.2017 року. Рішенням комісії від 21.12.2017 року № 456763/32947554 підприємству відмовлено у реєстрації вказаної податкової накладної, вказане рішення оскаржено позивачем до ДФС України (вх.. номер скарги 235593/6 від 12.02.2018 року) проте на момент звернення до суду рішення по скарзі не прийнято , податкова накладна не зареєстрована;

податкову накладну № 48 від 23.11.2017 року; згідно отриманої квитанції № від 13.12.2017 року податкова накладна прийнята до реєстрації та її реєстрація зупинена, оскільки вона відповідає критеріям ступеня ризику, визначеному п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФ України від 13.06.2017 року № 567, за результати спрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно УКТ ЗЕД:8507, запропоновано подати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію. На виконання п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем подано відповідні документи: рахунок на оплату, видаткові накладні, довіреність, платіжні доручення на оплату товару та інші документи відповідно до повідомлення № 4 від 15.12.2017 року. Рішенням комісії від 21.12.2017 року № 456862/32947554 підприємству відмовлено у реєстрації вказаної податкової накладної, вказане рішення оскаржено позивачем до ДФС України (вх.. номер скарги 23585/6 від 12.02.2018 року) проте на момент звернення до суду рішення по скарзі не прийнято, податкова накладна не зареєстрована;

податкову накладну № 26 від 16.11.2017 року; згідно отриманої квитанції № від 13.12.2017 року податкова накладна прийнята до реєстрації та її реєстрація зупинена, оскільки вона відповідає критеріям ступеня ризику, визначеному п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФ України від 13.06.2017 року № 567, за результати спрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно УКТ ЗЕД:8507, запропоновано подати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію. На виконання п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем подано відповідні документи: рахунок на оплату, видаткові накладні, довіреність, платіжні доручення на оплату товару та інші документи відповідно до повідомлення № 6 від 15.12.2017 року. Рішенням комісії від 21.12.2017 року № 456861/32947554 підприємству відмовлено у реєстрації вказаної податкової накладної, вказане рішення оскаржено позивачем до ДФС України (вх.. номер скарги 23587/6 від 12.02.2018 року) проте на момент звернення до суду рішення по скарзі не прийнято, податкова накладна не зареєстрована;

податкову накладну № 36 від 20.11.2017 року; згідно отриманої квитанції № від 13.12.2017 року податкова накладна прийнята до реєстрації та її реєстрація зупинена, оскільки вона відповідає критеріям ступеня ризику, визначеному п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФ України від 13.06.2017 року № 567, за результати спрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно УКТ ЗЕД:8409, запропоновано подати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію. На виконання п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем подано відповідні документи: рахунок на оплату, видаткові накладні, довіреність, платіжні доручення на оплату товару та інші документи відповідно до повідомлення № 2 від 15.12.2017 року. Рішенням комісії від 21.12.2017 року № 456864/32947554 підприємству відмовлено у реєстрації вказаної податкової накладної, вказане рішення оскаржено позивачем до ДФС України (вх.. номер скарги 23589/6 від 12.02.2018 року) проте на момент звернення до суду рішення по скарзі не прийнято, податкова накладна не зареєстрована;

податкову накладну № 39 від 20.11.2017 року; згідно отриманої квитанції № від 07.12.2017 року податкова накладна прийнята до реєстрації та її реєстрація зупинена, оскільки вона відповідає критеріям ступеня ризику, визначеному п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФ України від 13.06.2017 року № 567, за результати спрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно УКТ ЗЕД:8507, запропоновано подати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію. На виконання п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем подано відповідні документи: рахунок на оплату, видаткові накладні, довіреність, платіжні доручення на оплату товару та інші документи відповідно до повідомлення № 9 від 15.12.2017 року. Рішенням комісії від 21.12.2017 року № 456859/32947554 підприємству відмовлено у реєстрації вказаної податкової накладної, вказане рішення оскаржено позивачем до ДФС України (вх.. номер скарги 23596/6 від 12.02.2018 року) проте на момент звернення до суду рішення по скарзі не прийнято, податкова накладна не зареєстрована;

податкову накладну № 45 від 22.11.2017 року; згідно отриманої квитанції № від 13.12.2017 року податкова накладна прийнята до реєстрації та її реєстрація зупинена, оскільки вона відповідає критеріям ступеня ризику, визначеному п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФ України від 13.06.2017 року № 567, за результати спрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно УКТ ЗЕД:8507, запропоновано подати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію. На виконання п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем подано відповідні документи: рахунок на оплату, видаткові накладні, довіреність, платіжні доручення на оплату товару та інші документи відповідно до повідомлення № 4 від 15.12.2017 року. Рішенням комісії від 21.12.2017 року № 456862/32947554 підприємству відмовлено у реєстрації вказаної податкової накладної, вказане рішення оскаржено позивачем до ДФС України (вх.. номер скарги 23585/6 від 12.02.2018 року) проте на момент звернення до суду рішення по скарзі не прийнято, податкова накладна не зареєстрована;

податкову накладну № 26 від 16.11.2017 року; згідно отриманої квитанції № від 13.12.2017 року податкова накладна прийнята до реєстрації та її реєстрація зупинена, оскільки вона відповідає критеріям ступеня ризику, визначеному п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФ України від 13.06.2017 року № 567, за результати спрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно УКТ ЗЕД:8507, запропоновано подати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію. На виконання п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем подано відповідні документи: рахунок на оплату, видаткові накладні, довіреність, платіжні доручення на оплату товару та інші документи відповідно до повідомлення № 6 від 15.12.2017 року. Рішенням комісії від 21.12.2017 року № 456861/32947554 підприємству відмовлено у реєстрації вказаної податкової накладної, вказане рішення оскаржено позивачем до ДФС України (вх.. номер скарги 23587/6 від 12.02.2018 року) проте на момент звернення до суду рішення по скарзі не прийнято, податкова накладна не зареєстрована;

податкову накладну № 36 від 20.11.2017 року; згідно отриманої квитанції № від 12.12.2017 року податкова накладна прийнята до реєстрації та її реєстрація зупинена, оскільки вона відповідає критеріям ступеня ризику, визначеному п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФ України від 13.06.2017 року № 567, за результати спрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно УКТ ЗЕД:8507, запропоновано подати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію. На виконання п.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем подано відповідні документи: рахунок на оплату, видаткові накладні, довіреність, платіжні доручення на оплату товару та інші документи відповідно до повідомлення № 1 від 03.01.2018 року, проте вказаний пакет документів податковим органом не прийнятий внаслідок порушення цілісності пакету та вдруге, внаслідок прийняття Закону України від 07.12.2017 року № 2245-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», вказані дії оскаржені позивачем до ДФС України (вх.. номер скарги 23582/6 від 12.02.2018 року) проте на момент звернення до суду рішення по скарзі не прийнято, податкова накладна не зареєстрована.

Перевіряючи оскаржувані дії (бездіяльність) відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне. Відповідно до пп. "а", "б" п.185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України). Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 74.2 ст.74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положенням п. 74.3 ст. 74 ПК України зазначено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до п. 2 Постанови КМ України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 12 Порядку №1246).

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (п. 13 Порядку №1246).

Згідно з пп.201.16.1. п.201.16 ст.201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містить визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп. 215.3.1, 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган зобов'язаний у Квитанції №1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до Квитанцій №1 по спірним податковим накладним контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, проте, в цих квитанціях не зазначено конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної.

При цьому, визначення фіскальним органом у Квитанції №1 конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі №567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії): 1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку про те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Водночас, у зазначених вище Квитанціях №1 відповідач не вказав конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику та необхідного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567.

Відповідно до Квитанцій №1 по спірним податковим накладним фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом №567, та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Згідно з пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи судом встановлено, що в порядку, визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, позивач надав відповідний перелік документів, проте Комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення про відмову в реєстрації вказаних вище податкових накладних.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) вказано, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування (абз. 1).

Підстави для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування визначені абзацом 2 Постанови №190, а саме: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Водночас, рішення Комісії не містять конкретної інформації про причини та підстави прийняття такого рішення, водночас, причиною його прийняття є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Однак, в рішеннях не зазначено про те, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Суд також зауважує, що відповідно до положень п.16 Порядку розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 04.07.2017 року № 485 встановлено, що якщо вмотивоване рішення щодо скарги не надсилається платнику податку протягом строку, визначеному п.56.23 ст.56 ПК України така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податку з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку. Пунктом 56.23. ст.56 ПК України визначено десятиденний строк для розгляду скарг платника податків на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

В судове засідання відповідачем не надано доказів на підтвердження направлення на адресу підприємства позивача рішень за результатами розгляду скарг, у строки визначені ст. 56 ПК України та відповідної реєстрації податкових накладних.

Враховуючи викладене суд вважає, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не реєстрації податкових накладних такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов'язання відповідача зареєструвати податкові накладні днем їх подання, то суд зазначає, що пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29 грудня 2010 року (зі змінами), передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування /пункт 19/. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду /пункт 20/.

Оскільки обраний судом спосіб захисту права (інтересу) має бути одночасно і ефективним, і дієвим, і можливим до практичного виконання, а умови функціонування певної автоматизованої системи владного суб'єкта можуть не забезпечувати здатність проведення юридично значимих дій попередніми датами, то суд не вбачає за доцільне визначати у судовому рішенні дату реєстрації спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, пункт 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних вказує на те, що датою реєстрації податкової накладної є дата набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача буде зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні, подані позивачем, а тому позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню. Водночас вимога позивача у частині зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладні днем їх подання на реєстрацію задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов належить задовольнити частково.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС України,

вирішив

Адміністративний позов задовольнити частково

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних № 39 від 20.11.2017 року; № 36 від 20.11.2017 року; № 26 від 16.11.2017 року; № 48 від 23.11.2017 року; № 49 від 23.11.2017 року; № 45 від 22.11.2017 року, поданих ТОВ " ТД Владар-Харків"

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, подані ТОВ "ТД Владар-Харків": № 39 від 20.11.2017 року; № 36 від 20.11.2017 року; № 26 від 16.11.2017 року; № 48 від 23.11.2017 року; № 49 від 23.11.2017 року; № 45 від 22.11.2017 року.

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Владар-Харків" () судові витрати в розмірі 10572 (десять тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі рішення виготовлено 27.06.2018 року

Суддя Зоркіна Ю.В.