Справа № 815/2609/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2609/18
УХВАЛА
27 червня 2018 року
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення Іллічівської міської ради №667/3-VІ від 21.08.2015 року,-
В С Т А Н О В И В:
Також позивач про витребування доказів.
У позові позивач зазначає, що ОСОБА_3 не розпочав жодних дій щодо виконання рішення міської ради, ним не розпочате процес розроблення проекту землеустрою, відповідно у відповідача відсутні будь-які документи, що могли б підтверджувати його право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач з посиланням ст.386 ЦКУ відповідно до якої власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення дій для запобігання такого порушення, стверджує, що в разі виникнення будь якої небезпеки або загрози його майну як суміжного землекористувача, спричиненого в разі законною самовільною забудовою, що проводиться ОСОБА_4 на суміжній ділянці за адресою м. Чорноморськ вул. Набережна,1А, ОСОБА_3 може уникнути будь-якої відповідальності, оскільки фактично він не є власником земельної діялянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, крім іншого, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Позивач оскаржує рішення Іллічівської міської ради №6/28-VІІ від 20.11.2015 року, проте жодним чином не висвітлює питання щодо причин пропуску ним строку звернення до суду з вказаним позовом.
Таким чином, позивачу необхідно виконати вимоги ст.ст.122,123 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, крім іншого: - повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; - зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; -у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Таким чином, згідно зі змістом ст.94 КАС України кожний письмовий доказ наданий до позову повинен бути засвідченим в порядку, встановленому чинним законодавством, або у разі наявності оригіналу у позивача - самим позивачем із зазначенням дати засвідчення та зазначення про наявність у нього оригіналу письмового доказу.
Позивачем не виконані вимоги ст.94 КАС України щодо наданих до позову документів.
Крім того, не зазначені та не надані докази викладених у позові обставин, зокрема, щодо того, що позивач є власником земельної ділянки по вул. Парковій ,21-а/2 в м. Чорноморську, щодо не здійснення початку розроблення ОСОБА_3 проекту землеустрою, щодо проведення будівництва ним з порушенням норм законодавства, щодо неодноразового його звернення до органів архітектурного контролю та інших органів (копії звернень, отримання їх відповідними органами, копії відповідей тощо).
В позові повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) сторін їх місцезнаходження (для юридичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб); офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Позивачем не зазначені реєстраційні номери облікової картки платника податків позивача та третьої особи, ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Позивач просить скасувати рішення Іллічівської міської ради №6/28-VІІ від 20.11.2015 року, але відповідачем зазначає виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області.
При цьому в позові позивач зазначає, що відповідачем (тобто виконавчим комітетом Чорноморської міської ради) вже тривалий час проводиться самовільне будівництво на вказаній земельній ділянці з порушенням вимог чинного законодавства та будь яких технічних, будівельних та протипожежних норм, передбачених у даному випадку. У подальшому зазначає про самовільне будівництво третьою особою ОСОБА_3
Згідно зч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Позивач не наводить обставин порушення його прав оскаржуваним рішенням. Частиною 7 ст.246 КАС України щодо змісту рішення суду визначено, що висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).
Оскільки позивач звертається до суду в порядку адміністративного судочинства йому необхідно обґрунтувати посилання на ст.386 ЦКУ відповідно до якої власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення дій для запобігання такого порушення. Вказана норма регламентує цивільно-правові відношення. При цьому позивач не зазначає про звернення його до суду у порядку цивільного судочинства, наявність цивільно-правового спору у суді.
Позивач повинен до позову надати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч.4 ст.161,ч.2 ст.79 КАС України). Відповідно до ч.8 ст.79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк до розгляду не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї, та згідно зі ст.80 надає до суду відповідне належним чином оформлене клопотання.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Позивач подав до суду клопотання про витребування доказів (відомості про кадастровий номер його земельної ділянки, схему меж його земельної ділянки, акт перенесення в натуру меж охоронних зон, акт прийому передачі медових знаків, довідку про суміжну земельну ділянку) з посиланням на неможливість отримання вказаної інформації. Проте жодного доказу щодо неможливості отримання інформації та документів, які стосуються безпосередньо самого позивача, не навів. Посилання на те, що самостійне отримання вказаної інформації не є можливим, оскільки вона не є публічною, є неспроможним.
Крім того, позивач у клопотання посилається на необхідність отримання вказаної інформації для приєднання її до матеріалів цивільного позову, що є незрозумілим. Також незрозумілим є посилання позивача на ст.166 КАС України щодо забезпечення доказів, оскільки вказана стаття є загальною нормою щодо подання заяв, клопотань та заперечень.
Інститут забезпечення доказів не є інститутом, якій регламентує питання витребування доказів. Питання забезпечення доказів регламентовані ст.ст.114-117 КАС України.
Позивачу необхідно надати відповідні докази, докази неможливості їх надання із зазначенням прийнятих ним заходів, визначити правильне застосування норм КАС України.
Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.
Ухвалою суду від 04.06.2018 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.
Також подана заява про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з позовом.
Дослідивши надані до суду документи суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.
Позовна заява уточнена підписана представником позивача ОСОБА_5 та у якості підтвердження повноважень надана ксерокопія довіреності.
Частиною 3 ст.55 КАС України встановлено, що юридична особа, субєкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до ч.1,2 ст.59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної особи.
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Частиною 6 ст.59 КАС України встановлено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Відповідно до п.3 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Ксерокопія довіренності не є її копією засвідченою у встановленому законом порядку, а тому не є належним доказом наявності повноважень на представництво інтересів позивача.
Довіреність має посвідчувати волевиявлення особи, що її видала. Тобто, довіритель і представник не можуть співпадати в одній особі.
За таких обставин, позов підписаний представником позивача за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.
Верховний Суд України неодноразово таку позицію висловлював у своїх рішеннях (зокрема, ухвали від 15.05.2018 року по справам №554/9934/17, №818/84/18, від 21.05.2018 року №376/2564/17, від 05.06.2018 року №825/2126/17).
Крім того, в рішенні Верховного Суду від 17.05.2018 року (справа №826/1316/17) зазначено: «Суд також вважає за необхідне відмітити, що звернення до суду, в тому числі до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ), передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво».
В ухвалі суду було звернено увагу позивача, що він просить скасувати рішення Іллічівської міської ради, але відповідачем зазначає виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області. Позивач не усунув недоліки в цієї частині (міська рада та її виконавчій комітет не є тотожними субєктами владних повноважень).
Всі документи надані до позову не засвідчені у відповідності до вимог ст.94 КАС України.
Позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, в якій не заперечував, що про оскаржуване рішення він дізнався у 2016 році. Звертався за захистом своїх прав до відповідача, а також до місцевого суду, рішенням якого у червні 2017 року було заборонено будівництво, але дане рішення суду було скасовано апеляційним судом 04.04.2018 року.
Позивач просить поновити строк для звернення до адміністративного суду, оскільки вважає вказаний позов єдиним можливим варіантом захисту своїх прав як суміжного власника земельної ділянки.
Проте суд не вважає вказані обставини такими, що свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду.
Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, подав її після закінчення строків, установлених законом для звернення до суду без поважних причин, позов підписаний особою, яка не надала належних доказів своїх повноважень, у звязку з чим позовна заява підлягає поверненню.
Згідно з ч.5,6,8 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, про що суд постановляє ухвалу.
Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом
При таких обставинах в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України позов підлягає поверненню.
Керуючись ст.169 КАС України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення Іллічівської міської ради №667/3-VІ від 21.08.2015 року - повернути позивачу без розгляду.
Розяснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва