Справа № 825/1840/18
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року Чернігів Справа № 825/1840/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

секретаря Федорок К.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 (вул. Хуторище, б. 30, с.Салтикова Дівиця, Куликівський район, Чернігівська область, 16322, ІПН НОМЕР_1) до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (просп. Миру, 44, м. Чернігів, 14000) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_4М.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Куликівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність по відмові у виділенні частки пенсії по втраті годувальника як особі (дружині) померлого, яка втратила джерело засобів до існування;

- зобовязати виділити частку пенсії по втраті годувальника як особі (дружині) померлого, яка втратила джерело засобів до існування починаючи з моменту звернення за отриманням такої пенсії, а саме з 22.03.2018;

- зобовязати здійснити виплату виділеної частки пенсії з моменту виникнення права на її отримання.

Позов мотивовано тим, що вона перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_5, який помер 21.02.2018, а відтак вона має право на виділення частки пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження.

Ухвалою суду Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 здійснено заміну первісного відповідача належним відповідачем - Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, в межах встановленого судом строку, подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що у розумінні статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач не є непрацездатним членом сім'ї померлого чоловіка, оскільки не досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

22.03.2018 позивач звернулась з заявою до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про виділення частки пенсії у разі втрати годувальника. До заяви надала довідку з Куликівської селищної ради про перебування на утриманні померлого годувальника, чоловіка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 21.02.2018. У шлюбі з ОСОБА_5 перебували з 08.03.1986. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходилась на повному утриманні ОСОБА_5 та яка з 13.03.2018 отримує пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % з пенсії померлого за вислугу років на підставі статті 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с.55-59).

Листом № 477/09 від 26.03.2018 Куликівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України повідомлено позивача про відсутність законних підстав для виділення частки пенсії у разі втрати годувальника, оскільки на момент звернення вона не відноситься до непрацездатних осіб.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 1058-IV види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

У частині 1 статті 9 Закону № 1058-IV наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_6), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Статтею 26 Закону № 1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком і встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_3 і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Аналіз наведених норм законодавства в контексті зазначених обставин справи дає підстави дійти правового висновку, що законодавством про пенсійне забезпечення визначено, що непрацездатними членами сім'ї, які мають право на призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, вважаються, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058.

Судом не береться до уваги посилання позивача на відомості трудової книжки, в якій зазначено, що остання з 2007 року не працює, оскільки не можливо зробити висновок про відсутність джерел засобів до існування, а встановлено тільки факт її звільнення в 2007 році та подальше офіційне нерпацевлаштування.

Крім того, посилання позивача на довідку виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області від 11.04.2018 № 233, яка підписана в.о. старости, про те, що вона знаходилась на утриманні свого чоловіка ОСОБА_5 до дня його смерті, судом також не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до статті 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280 до повноважень старости надання довідок такого змісту не відноситься.

Отже, необхідною умовою для призначення (виділення частки) зазначеним особам пенсії у зв'язку з втратою годувальника є встановлення їм інвалідності або досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не є інвалідом та не досягла пенсійного віку.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (вул. Хуторище, б. 30, с. Салтикова Дівиця, Куликівський район, Чернігівська область, 16322, ІПН НОМЕР_1) до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (просп. Миру, 44, м. Чернігів, 14000) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 26 червня 2018 року.

Суддя О.Є. Ткаченко