Справа № 824/277/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/277/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Александру М.М.

учасників справи :

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Кучук Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

позовом ОСОБА_3

до Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області

про зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивачка) звернулася до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням позову у новій редакції, просить зобов`язати Новоселицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області внести зміни до актового запису про її народження за актовим записом №5 від 25.02.1971 р., складеного виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, шляхом виправлення її імені як дитини з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3".

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що вона звернулася до Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - відповідач) з заявою про внесення виправлення в актовий запис про її народження №05 від 25.02.1971 р. шляхом виправлення її імені як дитини з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3". Однак, висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану позивачці відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження у зв`язку з тим, що в паперовому актовому записі про народження зазначено ім`я - "ОСОБА_3 ".

Із вказаною відмовою позивачка не погоджується, аргументуючи її тим, що ім`я обране їй батьками при народженні - "ОСОБА_3", вказаним іменем вона користується усе своє свідоме життя і змінювати його на ім`я "ОСОБА_3", не бажає. Оскільки, виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району допущено помилку в актовому записі про її народження, просила суд, зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису №5 від 25.02.1971 р., шляхом виправлення її імені як дитини з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3".

Новоселицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області подав до суду відзив на адміністративний позов, відповідно до змісту якого, вказувало, що за результатами зібраних документів прийнято обґрунтований висновок про відмову у внесенні змін до актового запису про народження позивачки за №05 від 25.02.1971 р., складеного виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Відповідно до п. 2. 13 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 визначають чіткі підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи те, що п. 2.13 Правил наведено вичерпний перелік підстав для внесення змін до актового запису, відповідач діяв відповідно до Закону і у межах своїх повноважень. З огляду на вказані обставини, просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалою суду від 16.04.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні, представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Під час судового розгляду справи судом оголошувалась перерва в судовому засіданні у зв'язку з необхідністю отримання додаткових показів по справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: с.Мамалига, Новоселицький р-н, Чернівецька обл., фактичне місце проживання: с. Драниця, Новоселицький р-н, Чернівецька обл.) 17.08.2017 р. звернулася із заявою до Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, в які просила внести зміни до актового запису народження №05 складеного 25.02.1971 р. виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, зокрема виправити ім`я з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3".

До заяви, на підтвердження потреби у внесенні змін до актового запису позивачкою додано наступні документи: витяг з паспорта громадянина; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с 32).

У результаті розгляду заяви та доданих до неї документів, відповідачем складено висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, яким відмовлено позивачці у внесенні змін до актового запису про народження №05 від 25.02.1971 р. складеного виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, а саме імені "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3" у зв`язку з тим, що в паперовому актовому записі про народження зазначено ім`я - "ОСОБА_3 " (а.с.15).

Вважаючи відмову відповідача щодо внесення змін до актового запису протиправною, позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа має право на ім'я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації.

Статтею 49 ЦК України встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 р. №2398-VI (далі - Закон №2398-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 9 цього Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно ст. 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 р., який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р. за №55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (надалі - Правила №96/5, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1.1 Правил №96/6 встановлено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 1.5 Правил №96/5 заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Згідно з пунктом 1.7 Правил №96/5 зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державному архіві внесення змін до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Порядок внесення змін до актів цивільного стану врегульовано розділом ІІ Правил.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.1 Правил №96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених ст. 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Відповідно до пункту 2.6 Правил №96/5 разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Згідно з пунктами 2.7, 2.11 Правил №96/5 на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Пунктом 1.10 Правил передбачено, що питання про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання розглядається у тримісячний строк з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.12 Правил №96/5 на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Пунктом 2.13 Правил №96/5 передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду; висновок районного, районного у містах, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України; заява про визнання батьківства (додаток №3); заява матері, яка не перебуває у шлюбі, опікуна, піклувальника або самої повнолітньої особи щодо внесення відомостей про батька дитини, якщо вони не зазначені в актовому записі про народження відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України; заява дружини або чоловіка, які зберегли дошлюбні прізвища, про обрання прізвища одного з них як спільного прізвища або про приєднання до свого прізвища прізвища другого з подружжя згідно із статтею 53 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 4; заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків у разі зміни прізвища одного з них та згода дитини, яка досягла семи років, згідно з частиною третьою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5; заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, та згода дитини віком від семи до чотирнадцяти років, якій при державній реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, згідно з частиною четвертою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в дода

Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що Законом №2398-VI та Порядком №95/5 чітко встановлено процедуру, порядок, строк та підстави внесення змін до актів цивільного стану.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.08.2017р. позивачка звернулася із заявою до Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, в які просила внести зміни до актового запису народження №05 складеного 25.02.1971 р. виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, зокрема виправити ім`я з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3".

До заяви, на підтвердження потреби у внесенні змін до актового запису позивачкою додано наступні документи: витяг з паспорта громадянина; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 32).

У результаті розгляду заяви та доданих до неї документів від 17.08.2017 р. відповідачем складено висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, яким відмовлено позивачці у внесенні змін до актового запису про народження №05 від 25.02.1971 р. складеного виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, а саме імені "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3" у зв`язку з тим, що в паперовому актовому записі про народження зазначено ім`я - "ОСОБА_3 "(а.с.15).

Дослідженням вказаного висновку судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №05 від 25.02.1971 р. складеного виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області 25.02.1971 р., зазначено відомості про дитину - ОСОБА_3.

10.05.1992 р. зареєстровано одруження на ім`я гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_3, що підтверджується повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про щлюб №11 від 10.05.1992 р., складеного виконавчим комітетом Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

Судом встановлено, що 25.02.1971 р. виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області вчинено актовий запис № 05, згідно якого зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3.

Наведена обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні актовим записом про народження №5 від 25.02.1971 р., канцелярською книгою, журналом реєстрації новонароджених дітей за 1948 -1984 рр. (а.с. 49, 50-52, 53-54).

Дослідженням свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого Драницькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області 25.02.1971 р. встановлено, що "ОСОБА_3" народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Драниці Новоселицького р-ну Чернівецької області, про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис №5 від 25.02.1971 р. (а.с. 9).

Як вказував у судовому засіданні, а також зазначив у відзиві на позовну заяву відповідач, свідоцтво про народження позивачки отримувала її мати ОСОБА_8, що підтверджується її підписом у графі 19 актового запису про народження.

Крім того, дослідженням актового запису про народження №5 від 25.02.1971 р. судом встановлено, що у графі 20 проставлені підписи присутніх під час реєстрації народження - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.49).

Із змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №8 від 17.08.2017 р. судом встановлено, що 07.07.2012 р. реєстратором відділу реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецькій області зареєстровано актовий запис про шлюб за №11 від 10.05.1992 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Дослідженням свідоцтв про народження Серія НОМЕР_2, Серія НОМЕР_3, та Серія НОМЕР_4 "ОСОБА_11", "ОСОБА_12 " та "ОСОБА_13" судом встановлено, що у розділі батьки у графі мати вказано - "ОСОБА_3" (а.с. 11, 12).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_5, шлюб між "ОСОБА_7" та "ОСОБА_3" розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18.02.2005 р. зроблено запис №22 (а.с. 13).

Крім того, судом встановлено, що паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 виданий Новоселицьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 19.09.2001 р. - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання с. Мамалига Новоселицького р-ну Чернівецької області (а.с. 7).

Дослідженням трудової книжки серія НОМЕР_7 від 25.02.2004 р. судом встановлено, що вона видана на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 16).

Суд звертає увагу, що державна реєстрація народження позивачки проводилася в 1971 р. відповідно до положень Кодексу про шлюб та сім'ю України, де ст. 163 визначено, що реєстрація народження провадиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них, а в разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб або адміністрації лікувального закладу, в якому перебувала мати під час народження дитини.

Відповідно до ст. 166 Кодексу про шлюб та сім'ю України ім'я, по батькові і прізвище дитини при реєстрації її народження і відомості про батьків записуються відповідно до правил, передбачених статтями 54, 55, 62, 63 Цього Кодексу.

Статтею 54 Кодексу про шлюб та сім'ю України батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них. Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у ст. 163 цього Кодексу (ст. 55 Кодексу законів про шлюб та сім'ю України).

Відповідно до ст. 62 Кодексу законів про шлюб та сім'ю України, якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям. При різних прізвищах дитині присвоюється прізвище батька або матері за згодою батьків, а при відсутності згоди - за рішенням органів опіки і піклування Припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним не тягне за собою зміни прізвища дітей. Якщо той з батьків, у якого дитина залишилася жити після припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним, бажає присвоїти їй своє прізвище, органи опіки і піклування, виходячи з інтересів дитини, вправі дозволити зміну прізвища неповнолітнього.

У такому ж порядку вирішується питання про зміни прізвища неповнолітнього, в запис акту про народження якого відомості про батька бало внесено відповідно до ст. 55 цього Кодексу.

Той з батьків, прізвище якого носить дитина, повідомляється про порушення клопотання про зміну прізвища дитини і його думка, поряд з іншими обставинами, враховується органами опіки і піклування при вирішенні питання про зміни прізвища неповнолітнього, виходячи з інтересів дитини.

Статтею 63 Кодексом законів про шлюб та сім`ю України ім'я дитини визначається за згодою батьків, по батькові присвоюється за іменем батька, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 55 цього Кодексу, за іменем особи, яка записана як батько. При відсутності згоди батьків щодо імені дитини спір вирішується органами опіки і піклування.

Згідно ст. 13 Закону 2398-ІV державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що державна реєстрація народження позивачки проведена в порядку передбаченому на час вчинення такої дії.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб встановлений законом прийняв оскаржуваний висновок (рішення) про відмову у внесенні змін до актового запису про народження, оскільки підстави для внесення змін у ім`я передбачених п. 2.13 Порядку №96/5 відсутні.

Суд також звертає увагу, що ні позивачкою в позовній заяві, ні її представником в судовому засіданні не зазначено та не вказано норму матеріального права, яку порушено відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення (висновку), а судом під час судового розгляду - не встановлено.

Крім того, суд зазначає, що в наданих до суду документах міститься суперечлива інформація, зокрема в актовому записі №05 від 25.02.1971 р., канцелярській книзі, журналі реєстрації новонароджених дітей 1948-1984 р.р. міститься запис про ім`я позивачки зазначено ОСОБА_3, а в паспорті громадянина України серія НОМЕР_6 виданого Новоселицьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 19.09.2001 р., свідоцтві про народження серія НОМЕР_1, витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №8, свідоцтві про розірвання шлюбу серія НОМЕР_8 ім`я - ОСОБА_5

Оскільки, адміністративний суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених цими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти, що засвідчують зміну актів цивільного стану особи, відтак, відсутні достатні підстави для внесення змін до актового запису про народження позивачки в частині зміни її імені.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом не встановлено порушення зазначених критеріїв відповідачем під час прийняття оскаржуваного висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.

Вищий адміністративний суд України в Довідці про результати вивчення та узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану (постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України №12 від 29.09.2016 р. "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану") вказав, що предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не спір про наявність в особи особистого немайнового права. Як випливає з вимоги ч. 3 ст. 2 КАС України, при цьому суд перевіряє, чи відповідні рішення прийняті, дії чи бездіяльність вчинені, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення чи вчинення дії. Для встановлення останньої характеристики (обґрунтованості) прийняття рішення та вчинення дій органом державної реєстрації актів цивільного стану щодо відмови внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи адміністративний суд вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення та/або вчинення відповідних дій, передбачених частиною першою ст. 22 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Таким чином, подані заявником документи, що були предметом розгляду органом державної реєстрації актів цивільного стану, досліджуються судом як докази у справі, а не як предмет спору. Водночас суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених цими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти, що засвідчують зміну актів цивільного стану особи; такі справи належать до цивільної юрисдикції.

У зв'язку з цим, адміністративні суди при розгляді спорів щодо рішень, дій чи бездіяльності органів РАЦС не повинні досліджувати обставини, які підлягають дослідженню в порядку цивільного судочинства, і тому не можуть підміняти собою компетенцію відповідного органу. Не можуть також розглядатися в порядку адміністративного судочинства спори щодо невиконання органами РАЦС рішень судів, прийнятих у порядку цивільного судочинства, якщо таке невиконання не стало підставою відмови у задоволенні належних вимог громадянина.

У вказаній довідці також звернуто увагу судів на те, що при розгляді справ досліджуваної категорії неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Частиною 7 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Наведеною статтею Кодексу встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Стаття 315 Цивільного процесуального кодексу України наведено вичерпний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку. Так, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки під час судового розгляду представник позивачки не надав до суду докази (судове рішення), які підтверджують встановлення юридичного факту про належність правовстановлюючого документу позивачці щодо ім'я, що зазначене в актовому записі про народження та не збігаються з ім'ям зазначеним у свідоцтві про народження, в паспорті тощо, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для задоволення позову та зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису про її народження за актовим записом №5 від 25.02.1971 р., складеного виконавчим комітетом Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, шляхом виправлення її імені як дитини з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3".

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість прийнятого висновку про відмову у внесені змін до актового запису цивільного стану, а тому в задоволенні адміністративного позову суд відмовляє повністю.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, у задоволенні позову позивачці відмовлено повністю та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,9,77,243,246,255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Новоселицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ст. ст. 293 та 295 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.К. Левицький

Рішення в повному обсязі складено 14 червня 2018 р.