Справа № 803/2716/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/7258/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Герман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 року в справі №803/2716/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій і бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити дії (суддя І інстанції Александрова М.А., місце ухвалення: м. Луцьк, дата складення повного тексту рішення суду І інстанції: 12.10.2015),

встановив:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1І.) звернувся в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_2 (надалі відповідач 1, Уповноважена особа ФГВФО), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі відповідач 2, ФГВФО) про визнання дій і бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити дії.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» ОСОБА_2 щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» ОСОБА_2 вчинити дії щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, та подачі до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про вкладника ОСОБА_1; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем-1 подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вказує, зокрема, на те, що проведення операції в частині зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «Міський комерційний банк», суперечило вимогам чинного законодавства у звязку з набранням чинності постанови Правління Національного банку України від 23.05.2014 року за № 309/БТ ( банківська таємниця), із змінами від 26.06.2014 року за № 387/БТ (банківська таємниця) щодо ПАТ «Міський комерційний банк» до категорії проблемних банків.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2016 року провадження у цій справі було закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.06.2017 року ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2016 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до цього суду.

Заслухавши суддю - доповідача, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, 12 травня 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку № 01, відповідно до умов якого Банк відкрив клієнту поточний рахунок у валюті гривня № 01 та зобовязався надавати комплекс послуг по розрахунково-касовому обслуговуванню.

Пунктом 8.2 вищевказаного договору передбачено, що договір укладений на невизначений строк і набуває чинності з дня його підписання сторонами.

Однак, 20.11.2014 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 732, якою ПАТ «Міський комерційний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Постановою Правління Національного банку України № 187 від 19 березня 2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Міський комерційний банк».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду ГВФО № 64 від 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» та призначено Уповноважену особу Фонду ГВФО на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_2 строком на один рік, з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно.

Як слідує із виписки по особовому рахунку № 01 за період з 12 травня 2014 року по 08 червня 2015 року залишок коштів на вказаному рахунку становить 40 007 грн. 32 коп.

Незважаючи на звернення ОСОБА_1 до відповідачів із заявою, позивача не було включено у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково адміністративний позов, керувався недоведеністю правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Міський комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, в межах гарантованої суми відшкодування, а тому дії відповідача суперечать приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі Закон № 4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликаннябанківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI.

Повноваження уповноваженої особи Фонду передбачені статтею 37 Закону № 4452-VI.

Згідно з частинами першою та другою зазначеної норми Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (частини друга і третя статті 37 Закону № 4452-VI).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За нормами частини пятої статті 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий курєр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (частина шоста статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 (Положення №14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно визначень наведених у п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, передбачені вищевказаним Законом гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку. Такий статус передбачає, наявність у банку вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського вкладу.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є вкладником в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою правління Національного банку України від 23.05.2014 року № 309/БТ з метою відновлення фінансового стану ПАТ «Міський комерційний банк» встановлено обмеження в його діяльності, зокрема, обмежено залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах, а також у банківських металах у межах сукупної заборгованості перед фізичними особами, що виникли на кінець дня дати прийняття цієї постанови.

З матеріалів справи вбачається, що 02.06.2014 року ТзОВ «Автоальянсзахід» на поточний (банківський) рахунок позивача № 01 було перераховано кошти в сумі 200000,00 грн., за призначенням: поворотна фінансова допомога згідно договору б/н від 05.05.2014 року. Перерахування коштів здійснювалось із поточного рахунку ТзОВ «Автоальянсзахід», який також відкритий у ПАТ «Міський комерційний банк».

Оскільки вищевказаною постановою встановлено обмеження щодо залучення коштів у вклади (депозити), а не заборону вчинення таких дій, суд вважає, що операція із зарахуванню коштів на розрахунковий рахунок позивача на підставі договору поворотної фінансової допомоги не суперечила Постанові правління Національного банку України від 23.05.2014 року № 309/БТ НБУ 23.05.2014 року, оскільки така постанова категоричної заборони на залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб не містить.

Інші постанови Національного банку України з приводу заборони залучення коштів у вклади (депозити) фізичних осіб ПАТ «Міський комерційний банк» були прийнятті після зарахування коштів на рахунок позивача, а тому їх норми не можуть бути враховані при правовій оцінці дій позивача на момент відкриття рахунку та надходження коштів на рахунок позивача.

Також, апеляційним судом встановлено те, що у зв'язку із прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є протиправною, а тому слід зобовязати відповідача включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Міський комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до Фонду додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1

Водночас, щодо позовних вимог про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «міський комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то апеляційний суд вважає такі передчасними, оскільки Загальний реєстр вкладників складається на підставі переліку, наданого Уповноваженою особою, тоді як позивача на момент звернення до суду із адміністративним позовом та розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції не було включено до переліку вкладників, відповідно у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ще не виникло жодних правовідносин з позивачем щодо включення її до Загального Реєстру вкладників, а розв'язання спору на майбутнє чинним законодавством не передбачено.

Проте, розглядаючи спір суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що відповідачем по справі є субєкт владних повноважень, а відтак, зазначення прізвища уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» ОСОБА_2 є зайвим, і в подальшому це ускладнюватиме виконання рішення, тим більше на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції призначено нову уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» ОСОБА_3

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити, бо по суті правильно вирішена справа, однак невірно застосовано норми процесуального права.

Згідно з абз.2 ч.2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є підставою для скасування або зміни рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З врахуванням того, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, але висновок суду про часткове задоволення позову є правильним, то оскаржувану постанову суду в резолютивній частині слід змінити та виключити з резолютивної частини зазначення особи - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк».

Керуючись ст. 229, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 року в справі №803/2716/15 змінити, виключивши з резолютивної частини рішення зазначення особи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», а саме -ОСОБА_2.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 27.06.2018.