Справа № 813/3330/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2018 року

Київ

справа №813/3330/17

адміністративне провадження №К/9901/51706/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018 у справі №813/3330/17 (876/149/18) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області та Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги, рішення про опис майна в податкову заставу, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018.

05.06.2018 ухвалою Верховного Суду вказану касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України та надано відповідачу 10-денний строк з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом долучення документу про сплату судового збору.

18.06.2018 на виконання вимог ухвали від 05.06.2018 скаржником усунуто недоліки касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 вересня 2017 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: а) визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за №2040-23 від 29 травня 2015 року; б) визнати протиправним та скасувати рішення Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за №10868 від 06 липня 2015 року про опис майна у податкову заставу; в) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області за № від 06 вересня 2017 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав декларації по єдиному податку.

26.01.2015 позивач помилково сплатив 4 810,00 грн. єдиного податку на недіючий рахунок ГУ ДКСУ у Львівській області, а саме: згідно платіжного доручення №15 від 26.01.2015 року перераховано 4 810,00 грн. з поточного рахунку Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у Західному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Львів МФО 325321 (призначення платежу сплата єдиного податку підприємця за грудень 2014 року) на рахунок ГУ ДКСУ у Львівській області №0008, одержувач місцевий бюджет Сихівського району м. Львова.

27.01.2015 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав до ДПІ у Сихівському районі м. Львова заяву від 27.01.2015 про перерахування сплачених коштів єдиного податку на діючий інший рахунок єдиного податку ГУ ДКСУ у Львівській області.

03.02.2015 ДПІ у Сихівському районі м. Львова направила Управлінню державного казначейства Сихівського району м. Львова висновок №130-20 від 31.01.2015 року для перезарахування коштів на діючий правильний рахунок єдиного податку в сумі 4 810,00 грн.

Однак, станом на час розгляду справи судами попередніх інстанцій висновок ДПІ у Сихівському районі м. Львова про перерахування помилково сплачених коштів в сумі 4 810,00 грн. не був виконаний.

29 травня 2015 року податковий орган виніс податкову вимогу №2040-23, згідно якою станом на 28.05.2015 року сума податкового боргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за узгодженими грошовими зобов'язаннями становила 4 810 грн.

06 липня 2015 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова винесла рішення за №10868 про опис майна в податкову заставу.

Крім того, згідно висновків проведеної камеральної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань сплати узгоджених зобов'язань до бюджету, оформленої актом за №5215/1301-13-11 від 06.09.2017, за позивачем рахується податковий боргу за період з 28.07.2015 до 05.07.2017 у сумі 37 005,50 грн.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення за № від 06.09.2017 року, яким зобов'язано позивача сплатити штраф за платежем єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 20% , що становить 7 401,10 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018 позов задоволено в повному обсязі.

Галицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до суду з касаційною скаргою на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018 у справі №813/3330/17 (876/149/18), в якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №813/3330/17 (876/149/18) є вимоги про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги, рішення про опис майна в податкову заставу.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Отже, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду постанови Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі щодо оскарження податкової вимог №2040-23 , згідно якою станом на 28.05.2015 року сума податкового боргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за узгодженими грошовими зобов'язаннями становила 4 810 грн., рішення за №10868 про опис майна в податкову заставу та податкового повідомлення-рішення за № від 06.09.2017 року, яким зобов'язано позивача сплатити штраф за платежем єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 20% , що становить 7 401,10 грн. , не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018 у справі №813/3330/17 (876/149/18).

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова