Справа № 559/26/18
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/26/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

при секретарі Климюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (м. Дубно вул. Семидубська, 6/1) до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську (м.Івано-Франківськ вул. Юності,23) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26.12.2017 року інспектором роти №2 БУ ПП у м. Івано-Франківськ ОСОБА_2 винесено постанову серії БР №453072, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Відповідно до змісту зазначеної постанови 26 грудня 2017 року о 03 год. 50 хв. він керував транспортним засобом ОСОБА_3 н.з. ВК 8498 ВІ в м. Івано-Франківстьк по вул. Галицькій, здійснив перетин дорожної розмітки 1.3 «подвійна суцільна лінія».

Вважає дану постанову незаконною та необгрунтованою, з наступних підстав.

26 грудня 2017 року, приблизно о 03 годині, під час керування транспортним засобом ОСОБА_4 Vito 110 СDI, номерний знак НОМЕР_1, в м.Івано-Франківську по вул..Василіянок, 62, його без наявності до того законних підстав які передбачені ч.І сг.35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинив екіпаж патрульної поліції. Запитавши про причину зупинки, відповіді не отримв, натомість поліцейські почали вимагати від нього передати їм посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Однак, він лише пред'явив для огляду їм вказані документи, так як того вимагає ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п.п. «а» п.2.4. Правил дорожнього руху. Незважаючи на це, вони все ж продовжували вимагати від нього вказані документи.

Розуміючи, що вказані поліцейські порушують закон та виходять за межі своїх повноважень, здійснив телефонний дзвінок на лінію «102» та повідомив про вчинення таких дій цими поліцейськими. На його виклик, прибув ще один екіпаж патрульної поліції та замість того щоб припинити порушення закону своїми колегами та втрутитись у ситуацію, що склалась вопи спочатку просто спостерігали.

Поліцейські почали вимагати вийти з автомобіля «для проведення поверхневого огляду» його та автомобіля, при цьому почали силоміць витягати його з автомобіля, «заламували» руки назад та застосували до нього спецзасіб кайданки та вимагали за власний кошт пройти медичний огляд на стан наркотичного та алкогольного сп»яніння. Останнім він повідомив, що проходити медогляд за власні кошти не буде.

В подальшому, поліцейські доставили його в якесь побутове приміщення, де почали складати протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп»яніння та за опір поліцейським. Того ж дня, інспектором було винесено оскаржувану постанову, якою накладено адмінінстративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, тобто поліцейський розглянув справу відносно нього під час того, як він був «закований у кайданки з руками за спиною», що позбавило його права скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

З винесеною постановою позивач не погоджується, вважає застосоване до нього стягнення є незаконним та необгрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності.

На підставі викладеного, позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю, з підстав, зазначених у позові, просить їх задоволити.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, де зазначив, що позивачем було порушено вимогу дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, про що було складено протокол та винесено постанову про притягнеення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Заперечує факт засосування до позивача фізичної сили, у тому числі спеціальних засобів, що підтверджується відеофайлами з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Справа розглядається у відповідності до ч.1 ст. 205 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою серії БР №453072 від 26.12.2017 рокупо справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.9).

Відповідно ч.2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В силу вимог ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана була зясувати зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП факт вчинення ним правопорушення має підтверджуватися відповідними доказами. У вказаній постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє посилання на докази, на підставі яких вона виносилася.

Стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює поняття адміністративного правопорушення, як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто елементом складу адміністративного правопорушення неодмінно повинна бути вина у формі умислу чи необережності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З оглянутих у судовому засіданні дисків з відеозаписами з нагрудного відеореєстратора не встановлено жодного доказу у підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення. За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122 КУпАП, залишається недоведеним, а відтак, склад адмінправопорушення у даному випадку відсутній.

Інших будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача представником субєкта оскарження до суду подані не були на день розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Приймаючи до уваги викладене,суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 247, 280, 293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст. 246 КАСУ, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (м. Дубно вул. Семидубська, 6/1) до Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську (м.Івано-Франківськ вул. Юності,23) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову серії БР № 453072 від 26.12.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень- скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 27.06.2018 року.

Суддя: