Справа № 524/1243/18
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/1243/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.05.2018, суддя Андрієць Д.Д., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, повний текст складено 30.05.18 по справі № 524/1243/18

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2

третя особа Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №297216 від 16.02.2018 , а провадження у справі закрити.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.05.2018р. у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги і розглянути справу за його відсутності. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідач не надав доказів руху автомобіля без ввімкнених фар ближнього світла, що відповідач не роз'яснив йому права, передбачені ст.268 КУпАП та можливість подання пояснень, ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін та розглянути справу за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 16 лютого 2018 року інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП ОСОБА_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №297216, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 16 лютого 2018 року о 19:50 год, в м.Кременчуці по вул. Першотравнева, 41 водій керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби не були ввімкнені фари ближнього світла, чим порушив п.19.1 «а» ПДР України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчинені адміністративного правопорушення підтверджена матеріалами справи, а оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства та є обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121, статті 121-1, 121-2, частини 1, 2 і 3 статті 122, частина 1 статті 123, статті 124-1 - 126 КУпАП).

Відповідно до пп. «а» п. 19.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до частини 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Тобто, зазначеними нормами передбачено обов'язок водія у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги увімкнути на транспортному засобі, що рухається, фари ближнього (дальнього) світла.

При цьому, вказана норма не містить застережень з якого часу водій повинен увімкнути світловий пристрій, а лише визначає заборону руху без ввімкнення ближнього або дальнього світла, що дає підстави дійти до висновку про необхідність увімкнути світловий пристрій до початку такого руху.

Колегія суддів зазначає, що вказана заборона спрямована на посилення безпеки руху та запобігання виникнення аварійних ситуації, оскільки рух транспортного засобу у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості без ввімкнення такого світлового пристрою створює небезпеку, як для подія так і для інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наданого до матеріалів справи диску із відеозаписом слідує, що 16 лютого 2018 року в темну пору доби позивач, керуючи транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, оскільки на транспортному засобі не були ввімкнені фари ближнього світла та габаритні вогні. Після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, відповідач роз'яснив позивачу суть скоєного ним адміністративного правопорушення, а саме: що забороняється рух у темну добу без ввімкнення світлових приладів та роз'яснив позивачу його права, передбачені ст.268 КУпАП та можливість подання пояснень, клопотань, ознайомлення з матеріалами справи.

Позивач не заперечував факт керування транспортним засобом, на якому не були ввімкнені фари ближнього світла, пояснюючи зазначені обставини тим, що ближнє світло фар вимкнулось внаслідок потрапляння транспортного засобу у яму на проїзній частині. На пропозицію працівника поліції позивач включив світлові прилади, які працювали в нормальному режимі.

Таким чином, зазначеним відеозаписом обєктивно підтверджується керування позивачем в темну пору доби транспортним засобом, на якому не були ввімкнені фари ближнього світла.

Отже, позивач в порушення пп. «а» п. 19.1 Правил дорожнього руху України, не виконав обов'язок у темну пору доби увімкнути на транспортному засобі, що рухається, фари ближнього (дальнього) світла.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а наявність в діях позивача правопорушення, зокрема, підтверджується відеозаписом та поясненнями позивача на відеозаписі.

Посилання апелянта, що відповідач не надав доказів руху автомобіля без ввімкнених фар ближнього світла, що відповідач не роз'яснив йому права, передбачені ст.268 КУпАП та можливість подання пояснень, ознайомлення з матеріалами справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наданим до матеріалів справи відеозаписом обєктивно підтверджується керування позивачем в темну пору доби транспортним засобом, на якому не були ввімкнені фари ближнього світла. Вказаним відеозаписом підтверджується роз'яснення позивачу його прав, передбачених ст.268 КУпАП, можливість надавати пояснення та відмову від таких пояснень на підставі норм Конституції України, право на ознайомлення з матеріалами справи та фактичне ознайомлення позивача з постановою про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому згідно ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.05.2018р. по справі № 524/1243/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5