Справа № 534/394/18
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 р. Справа № 534/394/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці лейтенант поліції Деревянко Олега Миколайовича на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.05.2018 (суддя Солоха О.В., 39800, Полтавська область, м. Горішні плавні, вул. Горняків,17, повний текст складено 11.05.18) по справі № 534/394/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці лейтенант поліції Деревянко Олега Миколайовича третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ( далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №335522 від 24.03.2018, винесену інспектором роти №2 батальйону №1 УПП у м. Кременчук лейтенантом поліції Деревянком О.М., про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.05.2018 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 24.03.2018 серії ЕАА №335522, винесену інспектором роти №2 батальйону №1 УПП у м. Кременчук лейтенантом поліції Деревянком Олегом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, те що він 24.03.2018 близько 13 години 49 хвилин, керуючи транспортним засобом HONDA CROSSTOUR, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по просп. Свободи у м. Кременчуці, перед поворотом на вул. Жовтневу завчасно, а саме за 50-100 м не подав сигналу покажчика повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. У зв'язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. та складено постанову серії БР ЕАА №335522.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова ухвалена відповідачем без дотримання вимог ст.ст. 245, 247, 251, 279, 280 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову з огляду на наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КупАП).

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів зазначає, що частинами 1 та 2 ст.30 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Частиною 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З огляду на положення ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.ст.75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором поліції не було розглянуто можливість встановлення усіх обставини справи, як то відібрання показів свідка чи перегляд відеозапису з реєстратору, що перебував у автомобілі HONDA CROSSTOUR.

Під час дослідження судом відеозапису з реєстратору, що перебував у автомобілі HONDA CROSSTOUR встановлено, що позивачем було дотримано п.9.4 ПДР, зокрема увімкнено покажчик повороту завчасно (50-100 м). Також підтверджуються пояснення позивача, що у зв'язку з незначним нахилом керма покажчик повороту вимкнувся автоматично, а через деякий незначний проміжок часу позивач знову його увімкнув.

Разом з тим, колегія суддів критично ставиться до відеозапису наданого третьою особою, оскільки даний відеозапис не відображає усіх з'ясованих обставин у справі, зокрема працівники поліції могли спостерігати лише дії позивача щодо повторного увімкнення покажчику повороту з огляду на те, що первинні дії позивача у поле зору працівників поліції не потрапили.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наявні у матеріалах справи документи постанова у справі про адміністративне правопорушення від 24.03.2018 серії ЕАА №335522, винесена інспектором роти №2 батальйону №1 УПП у м. Кременчук лейтенантом поліції Деревянком Олегом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення прийнята безпідставно та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 286, 310, 315, 321 323,325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці лейтенант поліції Деревянко Олега Миколайовича залишити без задоволення

Постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.05.2018 по справі № 534/394/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду лише у випадках передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.О. Бондар
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Калитка
Повний текст постанови складено та підписано 20.06.18.