Справа № 607/10512/18
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2018 Справа №607/10512/18

21 червня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

при секретаряісудового засідання ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Тернопільській області про скасування постанови серії ЕАА № 421943 від 30 травня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 30 травня 2018 року інспектором поліції була винесена постанова серії ЕАА № 421943 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Зокрема, йому ставиться у винну те, що 30 травня 2018 року о 08 год. 56 хв. в м.Тернополі по вул.Руська-Замкова, він не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах», зі смуги призначеної для руху прямо, здійснив поворот ліворуч чим порушив вимоги п.8.4. ПДР «Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків».

З даною постановою не згідний, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву. Вказав, що позов не визнає, вважає його необгрунтовним. Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується обставинами викладеними у постанові.

Крім того, сам позивач визнав факт скоєного ним правопорушення, а також просив не виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивача позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому. Вказав, що 30 травня 2018 року о 08 год. 56 хв. по вул. Руська-Замкова в м.Тернополі будь-яких правил дорожнього руху не порушував. Посилаючись на наведене, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення зазначений в оскаржуваній постанові, а тому просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 позов заперечила, з підстав викладених у відзиві.

Судом встановлено, що 30 травня 2018 року поліцейським УПП в Тернопільській області винесена постанова серії ЕАА № 421943 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 30 травня 2018 року близько 08 год. 56 хв. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Audі A4 по вул. Руська-Замкова в м.Тернополі не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах», зі смуги призначеної для руху прямо, здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги п.8.4. ПДР «Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків».

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність, у тому числі, за порушення вимог дорожніх знаків.

Позивач категорично заперечує факт порушення ним 30 травня 2018 року по вул.Руська-Замкова в м.Тернополі вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах» та п.8.4. ПДР «Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків».

Вказує, що будь-яких порушень по вул.Руська-Замкова в м.Тернополі, 30 травня 2018 року о 08 год. 56 хв. не вчиняв.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом суду не надав.

Долучені до відзиву відеоматеріали з реєстратора та нагрудних камер працівників поліції, які дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують обставин викладених в оскаржуваній постанові. Зокрема, з відеоматеріалів не встановлено та не підтверджено факт порушення ОСОБА_4 30 травня 2018 року о 08 год. 56 хв. в м.Тернополі по вул.Руська-Замкова.

Доводи відповідача про те, що позивач при зупинці транспортного засобу, працівниками поліції визнав факт скоєння ним правопорушення, суд не приймає до уваги, оскільки вони жодним чином не підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення зазначеного у постанові.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належним та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративних правопорушень, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 30 травня 2018 року слід скасувати .

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 (вул.Симоненка, 2/236 м.Тернопіль) до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Тернопільській області (вул.Котляревськоо, 24 м.Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити та закрити провадження у справі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 421943 від 30 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 21 червня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_5