Справа № 804/4545/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2018 рокусправа № 804/4545/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: суддя-доповідач: Шальєва В.А.

судді: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Гудій І.О.

представника відповідача Кекуатової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 р. (суддя Тулянцева І.В.) в справі № 804/4545/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Бенефіт» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Бенефіт» (далі - ТОВ «ТД Бенефіт») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.07.2017 р. № UA110180/2017/00031, рішення про коригування митної вартості товарів від 06.07.2017 р. № UA110000/2017/4000052.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 р. позов задоволено, визнано протиправною та скасовано картку відмови Дніпропетровської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.07.2017 р. № UA110180/2017/00031; визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС від 06.07.2017 р. № UA110000/2017/400005/2.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати судове рішення через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує, що надані до митного оформлення платіжні документи, які є обов'язковими для підтвердження митної вартості, не можуть вважатися належним підтвердженням ціни, фактично сплаченої за товар, оскільки не містять посилання на зовнішньоекономічний контракт та інвойс, а також відмітки представників уповноваженого банку. Надана до митного оформлення комерційна пропозиція без номера та дати містить номенклатуру товарів та ціни згідно з інвойсом № 16WY028, але не містить комерційних умов поставки, що на думку апелянта, свідчить про не включення всіх складових митної вартості відповідно до п. 10 ст. 58 Митного кодексу України. Також до митного оформлення надана митна декларація країни відправлення, датована 17.01.2017 р., що не відповідає відомостям, зазначеним у перекладі, та не кореспондуються з датою відправлення товару; реквізити контракту, інвойсу не відповідають наданим до митного оформлення; відсутні відомості про загальну вартість товарів, що не відповідає правилам заповнення митної декларації КНР. У товаросупровідних документах не зазначено виробника товару, що може свідчити про посередницький характер угоди. Крім того, в результаті контролю співставлення встановлено, що заявлена декларантом митна вартість є на 60% нижчою відносно дійсної вартості, що підтверджується відомостями ЄАІС.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скарг підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що для здійснення митного контролю та митного оформлення позивачем подано митну декларацію МД №UA110180/2017/407549 від 03.07.2017 р., відповідно до якої заявлено товар: підшипник кочення роликовий радіальний сферичний дворядний основне конструктивне виконання з бортиками на внутрішньому кільці, різних діаметрів зовн.: 80 мм- 10 шт., 90 мм - 10шт. та 30 шт., 110 мм 10 шт., 125 мм 30 шт., 140мм 50 шт., 150 мм 1 шт., 160 мм 30 шт., 170 мм 1 шт., 180 мм 50 шт., 200 мм 30 шт., 215 мм 50 шт., 230 мм 50 шт., 250 мм 50 шт., 270 мм 30 шт., 290 мм 5 шт., 310 мм 5 шт., 320 мм 30 шт., 340 мм 10 шт., 360 мм 1 шт., 500 мм 1 шт. Товар не військового призначення. Всього 1202 шт., країна походження товару Китай, виробник товару Linqing Xinri Precession Bearing Co., Ltd.

Зазначений товар поставлявся на підставі зовнішньоекономічного контракту №0706 від 07.06.2016 р., укладеному позивачем з фірмою «LIAOCHENG XINGUO BEARING CO., LTD», Китай, згідно з умовами якого продавець зобов'язується продати та поставити покупцеві товари народного споживання відповідно до виставлених інвойсів, на умовах поставки CIF Одеса.

Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні - 1,822 дол. США/кг, що відповідає 47,428 грн./кг.

З метою підтвердження митної вартості вказаного товару позивач подав до Дніпропетровської митниці наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 07.06.2016 р. № 0706; додаткова угода від 07.06.2016 р.; комерційні пропозиції від 01.12.2016 р. та від 28.12.2016 р.; прайс-лист від 28.12.2016 р.; лист від 07.06.2017 р. щодо структурного підрозділу виробника; креслення на 153 позиції підшипників щодо технічного опису; пакувальний лист; інвойс; технічна специфікація; експортна міжнародна декларація; страховий поліс АНYХН0124217Q05322111 від 19.04.2017 р.; коносамент від 20.04.2017 р.; CMR № 572 від 30.06.2017 р.; митна декларація країни відправлення №00332053 від 17.04.2017 р.

За результатами перевірки документів та відомостей, наданих до митного оформлення за МД №UA10180/2017/407549 від 03.07.2017 р. відповідачем виявлено наступні розбіжності, які зазначені у повідомленні (ідентифікатор повідомлення № 7979а035- af96-49c0-bb92-30247d35f591, а саме: автоматизованою системою аналізу ризиків за МД було згенеровано обов'язкову форму контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» «Можливе заниження митної вартості товару митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості та ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів», та декларанта зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

04 липня 2017 року засобами електронного зв'язку за допомогою програмного забезпечення «MD-Declaration» позивачем додатково було направлено: лист директора ТОВ «ТД Бенефіт» від 04.07.2017 р. № 01 про бажання надання документів стосовно митної вартості товару, лист директора ТОВ «ТД Бенефіт» від 04.07.2017 р. № 02 до АТ «УкрСибБанк» «Щодо уточнення призначення платежу»; платіжні доручення № 10, 13, 16; банківську виписку по рахунку ТОВ «ТД Бенефіт» від 16.06.2017 р.

05 липня 2017 року відповідачем направлено повідомлення № 2 (ідентифікатор повідомлення f54d7a43-a02e-448c-945e-68cb82c6ca70), в якому зазначено, що необхідно надати додаткові документи, які підтверджують митну вартість заявленого товару.

Того ж дня, позивач направив відповідачу лист № 05 від 05.07.2017 року, яким надано такі документі: виписка від 16.06.2017 року по рахунку № 5900 за період з 20.01.2017 року по 16.09.2017 року; каталоги виробника товару; висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-2050 від 05.07.2017 року; комерційна пропозиція від 01.12.2016 року; лист «Liaocheng Xinguo Bearing Co. Ltd» від 12.12 2016 року (з комерційною пропозицією), проте відповідачем сформовано третє повідомлення (ідентифікатор повідомлення 5ef31789-2fb5-4912-b13а-0е2491f574ff), в якому вказано, що виявлено у ході перевірки невідповідність та розбіжність у документах, наданих до митного контролю, та невідповідність заявленого рівня митної вартості.

Листом від 06.07.2017 р. № 02 позивач заявив про відсутність бажання надавати інші додаткові документи.

06 липня 2017 р. посадовою особою відповідача складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110180/2017/407549 та винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА110000/2017/400005/2, в якому митна вартість товару скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2ґ резервний метод, та ґрунтується на раніше визнаній органом доходів та зборів митній вартості за ЕМД №UА500030/2017/008717 від 20.06.2017 року, митна вартість якого складає 3,05 дол. США/кг.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав, визначених Митним кодексом України, для висновку про порушення позивачем митного законодавства при визначенні митної вартості товару.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі контракту № 0706, укладеному 07.06.2016 р. між ТОВ «ТД Бенефіт» та фірмою Liaocheng Xinguo Bearing CO., LTD, Китай, на поставку товарів позивачем ввезено на митну територію України товар.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення декларантом ТОВ «ТД Бенефіт» 03.07.2017 р. подана митна декларація № UA110180/2017/407549, якою до митного оформлено заявлено товар, який поставлявся за вказаним вище контрактом: підшипники родакові сферичні: підшипник кочення роликовий радіальний сферичний дворядний основне конструктивне виконання з бортиками на внутрішньому кільці, різних діаметрів зовн.: 80 мм- 10 шт., 90 мм - 10шт. та 30 шт., 110 мм 10 шт., 125 мм 30 шт., 140мм 50 шт., 150 мм 1 шт., 160 мм 30 шт., 170 мм 1 шт., 180 мм 50 шт., 200 мм 30 шт., 215 мм 50 шт., 230 мм 50 шт., 250 мм 50 шт., 270 мм 30 шт., 290 мм 5 шт., 310 мм 5 шт., 320 мм 30 шт., 340 мм 10 шт., 360 мм 1 шт., 500 мм 1 шт. Товар не військового призначення. Всього 1202 шт.», країна походження товару - Китай, виробник товару Linqing Xinri Precession Bearing Co., Ltd.

Позивачем заявлена митна вартість товару за ціною контракту (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України на рівні 1,822 дол.США/кг, що відповідає 47,428 грн./кг.

Для підтвердження митної вартості позивачем надано митному органу зовнішньоекономічний контракт від 07.06.2016 р. № 0706; додаткову угоду від 07.06.2016 р.; комерційні пропозиції від 01.12.2016 р. та від 28.12.2016 р.; прайс-лист від 28.12.2016 р.; лист від 07.06.2017 р. щодо структурного підрозділу виробника; креслення на 153 позиції підшипників щодо технічного опису; пакувальний лист; інвойс; технічну специфікацію; експортну міжнародну декларацію; страховий поліс АНYХН0124217Q05322111 від 19.04.2017 р.; коносамент від 20.04.2017 р.; CMR № 572 від 30.06.2017 р.; митну декларацію країни відправлення № 00332053 від 17.04.2017 р.

Відповідачем встановлено наступні розбіжності у наданих для митного оформлення документах:

надана до митного оформлення без номера та дати містить номенклатуру товарів та ціни товару згідно з інвойсом № 16WY028 від 28.12.2016 р., але не містить комерційних умов поставки, що може свідчить про не включення усіх складових митної вартості відповідно до вимог п. 10 ст. 58 Митного кодексу України;

надані платіжні доручення № 10 від 20.01.2017 р., № 13 від 14.04.2017 р., № 16 від 16.06.2017 р. не містять посилання на зовнішньоекономічний контракт № 0706 від 07.06.2016 р. та інвойс, що унеможливлює ідентифікацію із оцінюваною партією товару, банківські документи не містять відміток представників уповноваженого банку; оплата 30% передплати здійснена з порушенням термінів, визначених у інвойсі, як й 50% ціни, у зв'язку з чим платіжні доручення не можуть вважатися належним підтвердженням ціни, фактично сплаченої за товар;

заявлена декларантом митна вартість товару практично на 60% нижчою відносно дійсної вартості;

до митного оформлення надана митна декларація країни відправлення (Китай), датована 17.01.2017 р., що не відповідає відомостям, зазначеним у перекладі та не кореспондуються з датою відправлення товару до України (30.06.2017 р.); зазначено реквізити інвойсу, що відповідає наданому декларантом до митного оформлення; відсутні відомості про загальну вартість товарів, що не відповідає правилам заповнення митної декларації КНР.

Відповідачем 03.07.2017 р. направлено декларанту електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості: виписку з бухгалтерської документації; каталогів виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом надано додатково наступні документи: лист керівника позивача на адресу ПАТ «Укрсиббанк» від 04.07.2017 р. № 2; платіжні доручення №№ 10,13,16; виписку ПАТ «Укрсиббанк» віл 16.06.2017 р.

05.07.2017 р. декларантом надано наступні додаткові документи: каталог Liaocheng Xinguo Bearing CO., LTD висновок експерта Дніпропетровської ТПП, лист відправника товару щодо надання знижки на товар, пакувальний лист відправника Liaocheng Xinguo Bearing CO., LTD, комерційну пропозицію Liaocheng Xinguo Bearing CO., LTD від 01.12.2016 р., митну декларацію країни відправлення та її переклад (повторно), лист директора позивача від 05.07.2017 р. № 05.

Дніпропетровською митницею 06.07.2017 р. прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2017/400005/2 у відношенні митної декларації № UA110180/2017/407549 за резервним методом, у зв'язку з чим митна вартість товару визначена митним органом на рівні 3,0500 дол.США/одиницю.

06.07.2017 р. Дніпропетровською митницею прийнята картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110180/2017/00031.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов'язані між собою.

Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з ч. 6 цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю неможливості перевірки числового значення митної вартості імпортованого товару.

Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару Дніпропетровською митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Що стосується посилання апелянта про те, що надана до митного оформлення без номера та дати містить номенклатуру товарів та ціни товару згідно з інвойсом № 16WY028 від 28.12.2016 р., але не містить комерційних умов поставки, що може свідчить про не включення усіх складових митної вартості відповідно до вимог п. 10 ст. 58 Митного кодексу України, суд зазначає наступне.

За приписами частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об'єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Комерційною пропозицією вважається це документ довільної форми, в якому продавець зазначає асортимент та ціну за товар та який взагалі може не містити умови поставки, дати та підпис продавця, оскільки це не є первинним документом, а лише реклама продукції постачальника.

В цьому випадку постачання товару здійснювалась за умовах поставки CIF Одеса відповідно до Інкотермс 2010, що означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження; продавець зобов'язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати або ушкодження товару, як і будь які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. Це передбачено у контракті № 0706 від 07.06.2016 р., інвойсі № 16WY028 від 28.12.2016 р., технічній специфікації № 3 від 17.04.2017 р., митній декларації країни-відправника, які були надані до митного оформлення відповідачу.

Тобто, оскільки комерційна пропозиція не є документом, де сторони визначають умови поставки, а умови поставки чітко визначені у контракті, технічній специфікації, інвойсі, експортній декларації, у відповідача не виникло підстав для висновку про не включення позивачем всіх складових митної вартості.

Стосовно зауваження відповідача, що надані платіжні доручення № 10 від 20.01.2017 р., № 13 від 14.04.2017 р., № 16 від 16.06.2017 р. не містять посилання на зовнішньоекономічний контракт № 0706 від 07.06.2016 р. та інвойс, що унеможливлює ідентифікацію із оцінюваною партією товару, банківські документи а містять відміток представників уповноваженого банку; оплата 30% передплати здійснена з порушенням термінів, визначених у інвойсі, як й 50% ціни, у зв'язку з чим платіжні доручення не можуть вважатися належним підтвердженням ціни, фактично сплаченої за товар, суд вказує на наступне.

Декларантом разом з митною декларацією подано документи, необхідні для митного оформлення, в тому числі платіжне доручення № 10 від 20.01.2017 р. на суму 13 904,71 дол. США, платіжне доручення № 13 від 14.04.2017 р. на суму 9 269,81 дол. США, платіжне доручення № 16 від 16.06.2017 р. на суму 23 174,51 дол. США, тобто позивачем перераховано 100% вартості товару до прибуття товару в порт м. Одеси, до 30.06.2017 р. згідно з CMR.

Крім того, декларантом митному органу надано виписку по рахунку позивача та відомості про уточнення призначення платежу.

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи митного органу про не підтвердження ціни, фактично сплаченої за товар.

Щодо того, що заявлена декларантом митна вартість товару практично на 60% нижчою відносно дійсної вартості, суд вказує, що такі доводи в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в редакції, чинній на час апеляційного перегляду справи, не підтверджені належними доказами.

Як зазначено вище, за умовами контракту № 0706 від 07.06.2016 р., укладеному між позивачем та фірмою Liaocheng Xinguo Bearing Co. Ltd» ціна, кількість, асортимент товарів можуть змінюватися згідно взаємної домовленості сторін, що має бути відображено у проформах-інвойсах та інвойсах продавця. З метою замовлення партії товару позивачем направлено продавцю заявку на партію товару, на яку фірмою Liaocheng Xinguo Bearing Co. Ltd направлено комерційну пропозицію від 01.12.2016 р., яка надана митному органу листом від 05.07.2017 р.

У зв'язку із тим, що ціни, вказані у пропозиції, не задовольняли покупця, позивачем проведено переговори з продавцем щодо надання знижки на партію товару. 12.12 2016 р. фірмою Liaocheng Xinguo Bearing Co. Ltd на адресу позивача надіслано лист з комерційною пропозицією про прийняття рішення про надання знижки у розмірі 5%. Разом із вказаним листом продавцем надано комерційну пропозицію з урахуванням 5% знижки (вказана комерційна пропозиція була надана позивачем до митниці разом 5 ЕМД 03.07.2017 р., а лист продавця від 12.12.2016 р. надано відповідачу супровідним листом ТОВ «ТД Бенефіт» від 05.07.2017 р.).

Продавцем фірмою Liaocheng Xinguo Bearing Co. Ltd виставлено прайс-лист від 28.12.2016 р. (надано позивачем до митниці разом з ЕМД 03.07.2017 р.) та інвойс від 28.12.2016 р. (надано до митниці разом з ЕМД 03.07.2017 р.), ціни в якому відповідають комерційній пропозиції 12.12 2016 р.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов'язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Приміткою до п. 2 статті VII ГААТ 1947 (параграф 2) визначено, що сумісним зі Статтею було б припущення, що "дійсна вартість" може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є

звичайними складовими "дійсної вартості", а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

Тобто, посилання апелянта на те, що розмір знижка повинен включатися до дійсної вартості товару, не відповідає приведеному тексту примітки до п. 2 статті VII ГААТ 1947, оскільки цією приміткою чітко визначено можливість включення до складу ціни як дійсної вартості товару виняткової знижки чи іншого зменшення звичайної конкурентної ціни.

Надана позивачу постачальником знижка не може вважатися винятковою через тривалі господарські відносини експортера та імпортера, а також враховуючи незначний розмір такої знижки - 5%.

Також надана знижка не може вважатися зменшенням звичайної конкурентної ціни через ненадання відповідачем належних доказів рівня звичайної конкурентної ціни, а відомості щодо митної вартості аналогічних товарів не можуть вважатися відомостями про рівень звичайної конкурентної ціни.

Є безпідставними доводи апелянта, що до митного оформлення надана митна декларація країни відправлення (Китай), датована 17.01.2017 р., що не відповідає відомостям, зазначеним у перекладі та не кореспондуються з датою відправлення товару до України (30.06.2017 р.); зазначено реквізити інвойсу, що відповідає наданому декларантом до митного оформлення; відсутні відомості про загальну вартість товарів, що не відповідає правилам заповнення митної декларації КНР.

В завіреній копії митної декларації експортних товарів КНР та її засвідченого перекладу зазначена дата саме 17.04.2017 р., що є датою відправлення товару з Китаю до України морським транспортом, відповідно, відсутні підстави для зазначення про невідповідність дати відправлення товару.

Що стосується не зазначення в експортній декларації реквізитів інвойсу, що відповідає наданому декларантом до митного оформлення, а також відсутності відомостей про загальну вартість товарів, що не відповідає правилам заповнення митної декларації КНР, суд вказує, що експортна декларація не є обов'язковим документом, які відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України подаються для підтвердження митної вартості, а тому певні недоліки в такому документі не можуть слугувати підставою для висновку про неправильне визначення декларантом митної вартості товару.

Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Суд не піддає сумніву право митного органу контролювати митну вартість, заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством. При цьому враховується, що статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.

Позивачем у повному обсязі виконані вимоги ч. 5 ст. 52 Митного кодексу України щодо подання декларації митної вартості та п. 7 ч. 10 ст. 58 цього кодексу щодо включення до визначеної митної вартості її складових, які не включалися до ціни, що була фактично сплачена позивачем, що відображено в декларації митної вартості.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.

Суд зазначає, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 р. (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також в постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Митним органом не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не спростовані відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 р. в справі № 804/4545/17 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2017 р. в справі № 804/4545/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Бенефіт» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 18.06.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.06.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко