Справа № 826/173/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/173/17 Суддя першої інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Профікс" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А

ТОВ «Компанія Профікс» звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.10.2016 №, у якому просило скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.10.2016 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновки акту від 20.10.2016 №2363/26-55-12-07/24575426 «Про результати камеральної перевірки даних податкової звітності з податку на додану вартість та даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Компанія Профікс» є безпідставним та спростовуються наявним матеріалами.

Позивач вказав що податкові накладні були надіслані в електронному вигляді саме 23.08.2016 року та 24.08.2016 року, про що свідчать відповідні повідомлення про отримання звітності.

23.08.2016 року та 24.08.2016 року після надіслання податкових накладних для реєстрації в ЄРПН позивач не отримував жодних квитанцій про прийняття або неприйняття податкових накладних для реєстрації в ЄРПН. Лише 25.08.2016 ТОВ «Компанія Профікс» отримало квитанції про прийняття для реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Позивач зазначив, що податкові накладні відповідно до вказаних норм законодавства України були зареєстровані 23.08.2016 року та 24.08.2016 року, а не 25.08.2016 року, я у акті вказує ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, тому не існує законних підстав для застосування до ТОВ «Компанія Профікс» штрафу, вказаного у податковому повідомленні-рішенні.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.10.2016 № прийняте Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що, на її думку, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року є незаконною, не відповідає вимогам ст. 242 КАС України та підлягає скасуванню.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, у якому зазначив, що відповідач у апеляційній скарзі не наводить законних підстав для скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року.

Також позивач стверджує, що Окружний адміністративний суд м. Києва, приймаючи вказану постанову, правильно встановив обставини цієї справи та ухвалив її з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено камеральну перевірку реєстрації податкових накладних ТОВ «Компанія Профікс» у Єдиному реєстрі податкових накладних за серпень 2016 року, за результатами якої складено акт від 20.10.2016 № 2363/26-55-12-07/24575426.

Згідно з актом перевірки встановлено несвоєчасна реєстрація податкових накладних ТОВ «Компанія Профікс» у Єдиному реєстрі податкових накладних за серпень 2016 року всього на суму ПДВ 21 675,84 грн. з порушенням терміну реєстрації до 15 календарних днів, чим порушено вимоги п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та на підставі п. 120.1 статті 120-1 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції в розмірі 10% у сумі 2 167, 58 грн.

24.10.2016 року ТОВ «Компанія Профікс» отримало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.10.2016 № .

28.10.2016 року ТОВ «Компанія Профікс» подало до ГУ ДФС у м. Києві скаргу за № 354/2016 на вказане податкове повідомлення-рішення, у якій вказало, що відповідні податкові накладні були надіслані 24.08.2016 року для реєстрації в ЄРПН, проте ТОВ «Компанія Профікс» не отримувало жодних квитанцій про прийняття або неприйняття податкових накладних для реєстрації в ЄРПН. Лише 25.08.2016 ТОВ «Компанія Профікс» отримало квитанції про прийняття для реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

У відповідь на зазначену скаргу, ТОВ «Компанія Профікс» отримало від ГУ ДФС м. Києва рішення про розгляд первинної скарги від 15.12.2016 № 26325/10/26-15-10-03, яким первинну скаргу ТОВ «Компанія Профікс» було залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.10.2016 № залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно з положеннями п. 75.1 та підпункту 75.1.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно з пунктами 76.1 та 76.2 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4.5 розділу Регламенту опрацювання податкових декларацій з податку на додану вартість, за якими задекларовано від'ємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 19.06.2012 № 522 (чинного станом на 20.10.2016), результати камеральної перевірки оформлюються актом в разі: встановлення факту заниження (завищення) податкових зобов'язань або завищення (заниження) податкового кредиту та відповідно зменшення (збільшення) суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту або заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість; відмови у наданні бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість та виявлення заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов'язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу.

А відтак камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об'єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Законодавчо встановлені обмеження щодо повноважень податкового органу під час проведення камеральної перевірки (яка характеризується спрощеним порядком її призначення і проведення, не передбачає присутність платника та можливість подання ним пояснень тощо) є однією з гарантій прав платника, що забезпечують дотримання балансу публічних і приватних інтересів.

Отже камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, а тому під час проведення камеральної перевірки не має правових підстав для визначення порушень термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання.

Таким чином, термін реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) не є даними податкової звітності, які досліджуються під час проведення камеральної перевірки, про цьому Регламентом опрацювання податкових декларацій з податку на додану вартість, за якими задекларовано від'ємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 19.06.2012 № 522 (чинного станом на 20.10.2016) встановлений вичерпний перелік порушень в результаті виявлення яких контролюючий орган має право складати саме акт камеральної перевірки і до такого переліку порушень не відноситься порушення термінів реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду від 06.10.2014 № К/800/52765/13, від 27.10.2014 № К/800/63121/13, від 26.05.2016 № К/800/7055/14, від 21.06.2017 № К/800/14775/16, від 03.10.2016 №К/800/22489/15, від 15.06.2016 №К/800/49074/15, від 20.04.2016 № К/800/31134/15, від 08.06.2017 № К/800/9261/16.

Відповідно до акту від 20.10.2016 № 2363/26-55-12-07/24575426 його складено за результатами камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрацїї податкових накладних по податку на додану вартість позивача за період - серпень 2016 року та в ньому зафіксовано порушення позивачем пункту 201.10 статті 2010 Податкового кодексу України в частині порушення термінів реєстрації податкових накладених від 09.08.2016.

Отже, відповідачем, під час проведення камеральної перевірки за результатами якої складено акт від 20.10.2016 № 2363/26-55-12-07/24575426, з'ясовано питання, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення даного виду перевірки.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

У п. З Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267, встановлено, що усі податкові накладні, в тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9 - 15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

У листі ДФС України від 12.01.2016 N352/6/99-99-19-03-02-15 надано роз'яснення, що згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

У разі порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН до платників податків застосовуються штрафи відповідно до статті 120-1 Податкового кодексу.

У п. 35 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу визначено, що норми п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН, складених до 01.10.2015 року.

Таким чином, якщо податкові накладні, складені після 01.10.2015, зареєстровані в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, то до платника податку, відповідального за їх реєстрацію в ЄРПН, застосовуються штрафні санкції, визначені ст. 120-1 Податкового кодексу.

Пунктом 11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 визначено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Відповідно до п.12. Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно п. 13 Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п. 14 Порядку квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

З акту перевірки вбачається, що податковим органом встановлено, що податкові накладні від 09.08.2016 року №№ 69, 70, 72, 73, 76, 77, 78, 79 зареєстровано 25.08.2016 року.

Проте, з наявних в матеріалах справи повідомлень про отримання звітності звіт доставлено в поштову скриньку ДФС 23.08.2016 року та 24.08.2016 року.

Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій № 1 зазначені декларації прийнято на центральному рівні ДПС України 25.08.2016 року.

З системного аналізу викладеного вбачається, що накладні подано позивачем у строк визначений п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, проте зареєстровані податковим органом 25.08.2016 року.

Таким чином, інформація, що зібрана податковим органом відносно платника поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю та не відноситься до предмета перевірки, не може слугувати підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення. Крім того, позивачем належними доказами підтверджено направлення для реєстрації податкових накладних від 09.08.2016 у строк визначений п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Так, судом першої інстанції не встановлено, а відповідачем не доведено протиправних дій або бездіяльності позивача щодо порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених ст. 201 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 20.10.2016 № та наявність підстав для його скасування.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 19.06.2018 року.