Справа № 461/4884/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/9326/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Святецького В.В., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

суддя в суді першої інстанції ОСОБА_3,

час ухвалення рішення: 16:32:53 год.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил №2527/20900/17 від 03.07.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, вважає, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що він був позбавлений можливості доставити автомобіль для вивезення його з території України в передбачений законом строк, оскільки транспортний засіб у зв'язку з технічною поломкою перебував на станції технічного обслуговування.

Відповідачем на апеляційну скаргу подано письмове заперечення. Вважає, що подана позивачем апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені в даній скарзі щодо скасування постанови Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2017 року, є безпідставними та необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у відповідності до постанови про порушення митних правил № 2527/20900/17 від 03.07.2017 року гр. ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 16.06.2017 року о 15 год. 40 хв. в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «Mercedes-Benz 316 CDI» реєстраційний номер ТТ0645, в якому громадянин України ОСОБА_2 повертався з приватної поїздки з ОСОБА_4 до України.

Під час здійснення митного контролю згідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що 01.02.2017 року гр. ОСОБА_2 ввіз через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС на митну територію України автомобіль «Volkswagen T4», VIN-WV1ZZZ70ZH146103, реєстраційний номер SBE46154, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами статті 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів та зборів 5 діб).

Станом на 16.06.2017 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Як вбачається з обґрунтування оскаржуваної постанови, наведена позивачем причина несвоєчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України до уваги відповідачем не взята, оскільки сам факт знаходження автомобіля на ремонті не є умовою непереборної сили, а його ремонт не міг завадити вивезенню за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, на іншому транспортному засобі, на щепленні).

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з приписами частини 2 цієї статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до частин 1, 4 статті 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною 1 статті 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до частини 1 статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, умовами, що виключають адміністративну відповідальність особи за перелічені порушення митних правил є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 (далі - Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили. Відповідно до пункту 2 розділу VIII Порядку: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Судом встановлено, що транспортний засіб марки «Volkswagen T4», VIN-WV1ZZZ70ZH146103, реєстраційний номер SBE46154, був ввезений ОСОБА_2 на митну територію України 01.02.2017 року через пункт пропуску «Грушів» Львівської митниці ДФС в режимі «транзит», то з урахуванням максимального строку транзиту перевезення останнім днем для вивезення такого є 11.02.2017 року. Саме до цієї дати ОСОБА_2 повинен був повідомити митний орган про обставини, які унеможливлюють вивезення вказаного автомобіля. ОСОБА_1 повідомлення митному органу надане не було.

Згідно пояснень позивача вказаний транспортний засіб не вивезений з митної території України у зв'язку з поломкою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача на довідку СТО «ВелКом» ФОП ОСОБА_5 та акт здачі-приймання робіт є необґрунтованими, оскільки такі не надані позивачем ні суду , ні митному органу при винесенні постанови.

На думку суду, проведення ремонту автомобіля не відноситься до обставини, зазначеної у статті 192 МК України, і не може звільняти особу від відповідальності, а вказаний період включається до строків, зазначених у частині 1 статті 95 МК України.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Згідно частини 3 статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 272, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення .

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2017 року у справі № 461/4884/17 за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 19.06.2018 року.