Справа № 804/853/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 квітня 2018 року Справа №804/853/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за власною ініціативою питання щодо ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, -
31.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 30.06.2017 року №9181-0000;
Ухвалою від 06.02.2018 року відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Рішенням суду від 10.04.2018 в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
Встановлено, що сума судового збору за подання адміністративного позову позивачем не була сплачена.
При винесенні рішення від 10.04.2018 у справі №804/853/18 встановлено, що судом не вирішене питання про розподіл судових витрат.
Згідно з ч.3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною 2 статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Суд зазначає, що рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, в тому числі, податкові повідомлення - рішення, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи в частині зменшення або збільшення майна особи.
Реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно, оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна. Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.
Таким чином, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.
Суд зазначає, що адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.
Враховуючи викладене, звернені до суду вимоги про скасування рішень відповідача - суб'єкта владних повноважень, зокрема, податкового повідомлення рішення та податкової вимоги, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762,00 гривні.
Як вбачається зі змісту позовної вимоги, предметом позову у даній справі є вимоги майнового характеру (скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги), а отже сума судового збору становить - 1762,00 грн.
Однак, позивач при зверненні до суду не надав докази сплати судового збору, що підтверджується переліком додатків до адміністративного позову.
Отже, з урахуванням приписів ст.4 вказаного вище Закону, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі - 1762,00 грн.
Відповідно до ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2018р. судом не вирішено питання про судові витрати судовий збір, беручи до уваги те, що в задоволенні позову відмовлено, суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення в частині питання про судові витрати, та стягнути на користь Державного бюджету України з ОСОБА_1 суму судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1762,00 грн.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 139, 241-252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Копії додаткового судового рішення направити сторонам.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник