Справа № 369/13749/17
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/79/18
РІШЕННЯ

Іменем України

29.03.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Водала А.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві ОСОБА_2 про скасування постанови та звільнення від адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві ОСОБА_2 про скасування постанови та звільнення від адміністративної відповідальності.

Позов мотивовано тим, що постановою інспектора поліції серія АР № 424300 від 02.12.2017 року на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Вбачається, що позивач перебуваючи на платній паркові аеропорту "Бориспіль", зупинила свій автомобіль Опель Корса, д.н. НОМЕР_1, на місці, призначеному для стоянки водіїв з інвалідністю.

Позивач вказує, що в оскаржуваній постанові невірно зазначене прізвище позивача ОСОБА_3, замість ОСОБА_1. ОСОБА_3 є дошлюбним прізвищем, яке було змінене ще в 2008 році. Під час підписання постанови позивач не звернула на це увагу, оскільки на стоянці аеропорту "Бориспіль" взагалі немає зовнішнього освітлення, і під час складання постанови було дуже темно.

Саме відсутність освітлення на стоянці стало підставою для звернення до суду, оскільки позивач заїжджала на стоянку у темний час доби, та розмітку на паркувальному місці просто не помітила, так як за кермом автомобіля її не видно. Побачити знак на паркувальному місці можливо було лише після виходу з автомобіля та спеціально роздивляючись місце зупинки, що зазвичай не робить жоден водій.

Зазначила, що вона не заперечує, що зупинка на місці, призначеному для водіїв з інвалідністю, є адміністративним правопорушенням. Але враховуючи те, що воно не мала умислу його вчиняти, а також той факт, що в темну пору доби розмітку на стоянці не видно, вважає, що вказане правопорушення є малозначним.

На підставі викладеного позивач просить скасувати постанову АР № 424300 від 02.12.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення; звільнити її від адміністративної відповідальності згідно статті 22 КУпАП України, обмежившись усним зауваженням.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги позову з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, проте направив відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.12.2017 року інспектором поліції була винесена відносно ОСОБА_3 постанова АР №424300 про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 1020 грн.

В поданому до суду позові та під час судового засідання позивач не заперечувала, щодо факту порушення правил дорожнього руху, відповідно до якого було складено постанову серії Ар № 424300, лише посилалась на те, що вона не помітила дорожню розмітку та знак.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідальності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.5 ст.122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.5 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції статті 122 ч.5 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві ОСОБА_2 про скасування постанови та звільнення від адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2018 року.

Суддя