Справа № 621/681/18
Суддя: Бібік О. В.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

621/681/18
2-а/621/27/18
РІШЕННЯ
іменем України

18 червня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судды - ОСОБА_1
за участю секретаря - Горобець Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 лейтенанта поліції БУПП в Полтавській області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
02.04.2018 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 лейтенанта поліції БУПП в Полтавській області ОСОБА_3 з вимогами: визнати дії відповідача про накладення адміністративного стягнення протиправними; скасувати постанову серії ВР №153622 від 23.03.2018; стягнути з відповідача судові витрати.
На обгрунтування вимог позивач вказав, що 23.03.2018 о 14 год. 30 хв. рухався на автомобілі Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2, по автодорозі Київ - Харків, на 217 км автодороги був зупинений відповідачем, який пояснив, що причиною зупинки є перевірка наявності дозволу на участь у дорожньому русі, а також проведення габаритного контролю. За результатами перевірки наявності дозволу та габаритного контролю відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.03.2018 серії ВР № 153622. У постанові вказано, що водій керував транспортним засобом із напівпричепом ES-GE STL, на якому перевозив спецтехніку Volvo, яка виступала за задній габарит транспортного засобу, про що не було вказано в дозволі, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Вказаною постановою застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає дії відповідача протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 04.04.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче судове засідання.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.04.2018 закрито підготовче провадження у справі, призначно судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з"явився, надав заяву, в якій на задоволенні позову наполягав, просив провести розгляд справи за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами.
Відповідач, інспектор роти № 2 лейтенант поліції БУПП в Полтавській області ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився.
18.05.2018 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_2, в якому зазначив, що водій ОСОБА_2 правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності, при винесенні постанови на місці вчинення правопорушення ним дотримані всі вимоги чинного законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до положення ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксуваня судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2018 інсектором роти № 2 батальйону винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення (серія ВР № 153622), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132 КУпАП і накладено штраф в розмірі 510 грн. (а. с. 9).
З вказаної постанови вбачається, що 23.03.2018 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_2 рухався на автомобілі Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2, по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, 217 км, де був зупинений відповідачем, який пояснив, що причиною зупинки є перевірка наявності дозволу на участь у дорожньому русі, а також проведення габаритного контролю. За результатами перевірки наявності дозволу та габаритного контролю відповідачем виненсено постанову про накаледння адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.03.2018 серії ВР № 153622. У постанові вказано, що водій керував транспортним засобом із напівпричепом ES-GE STL, на якому перевозив спецтехніку Volvo, яка виступала за задній габарит транспортного засобу, про що не було вказано в дозволі, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.
Позивач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а тому й звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригоди.
Частина 1 статті 132 КУпАП передбачає, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздамитягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 132-1 розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).
Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що постановою про адміністративне правопорушення серії ВР № 153622 від 23.03.2018, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн.
У вказаній постанові встановлено, що 23.03.2018 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_2 рухався на автомобілі Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2, по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, 217 км, де був зупинений відповідачем, який пояснив, що причиною зупинки є перевірка наявності дозволу на участь у дорожньому русі, а також проведення габаритного контролю. За результатами перевірки наявності дозволу та габаритного контролю відповідачем виненсено постанову про накаледння адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.03.2018 серії ВР № 153622. У постанові вказано, що водій керував транспортним засобом із напівпричепом ES-GE STL, на якому перевозив спецтехніку Volvo, яка виступала за задній габарит транспортного засобу, про що не було вказано в дозволі, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.
Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до п. 22.5 ПДР України 22.5. за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Відповідно до ч. 6 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 27 червня 2007 р. N 879, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю працівниками відповідних служб.
Пунктом 7 ч. 2 Порядку встановлено, що стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Пунктом 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Разом з тим, відповідачем не надано доказів, яким саме чином проводився замір, відповідно до якого встановлено, на скільки виступала спецтехніка Volvo за габарити напівпричепа.
Крім того, п. п. 12, 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 27 червня 2007 р. N879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім того, суд звертає увагу на наступне.
Стаття 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України є частиною національного законодавства України.
Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (ОСОБА_5, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2ст.6 Основного Закону України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Водночас, слід взяти до уваги, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Так, позивачем надано суду копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 653977 від 23.03.2018, з якої вбачається, що ОСОБА_2 23.03.208 о 18 год 03 хв рухався на автомобілі Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2, по автодорозі Київ - Харків, на 395 км автодороги був зупинений працівником поліції - поліцейським роти № 3 старшим сержантом поліції БУПП в Полтавській області ОСОБА_5, який пояснив, що причиною зупинки є перевірка наявності дозволу на участь у дорожньому русі, а також проведення габаритного контролю. За результатами перевірки наявності дозволу та габаритного контролю відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.03.2018 серії БР № 653977. У постанові вказано, що водій керував транспортним засобом із напівпричепом ES-GE STL, реєстраційний номер НОМЕР_2, на якому перевозив спецтехніку Volvo, яка виступала за задній габарит транспортного засобу, про що не було вказано в дозволі, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Вказаною постановою застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
Таким чином, вбачається, що водій ОСОБА_2 був двічі підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 510 грн за одне й те саме адміністративне правопорушення, що суперечить засадам Конституції України.
За таких обставин, адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 70, 71, ч. 4 ст. 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Визнати дії інспектора роти № 2 лейтенанта поліції БУПП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дороржнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - протиправними.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дороржнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №153622 від 23.03.2018, винесену інспектором роти № 2 лейтенантом поліції БУПП в Полтавській області ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням штрафу у розмірі 510 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Полтавській області.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, з одночасною подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 18.06.2018.

Головуючий: