Справа № 815/908/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/908/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 13.02.2018 року за декларацією № від 02.03.2015 року на суму 3481484 грн.;

2. Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_2 від 13.02.2018 року на суму 89168,00 грн.;

3. Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_3 від 13.02.2018 року на суму 86052,69 грн.;

4. Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_4 від 13.02.2018 року на суму 170,00 грн.

Ухвалою від 06 березня 2018 року даний позов залишено без руху та позивачу надано 5-денний строк на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 02 квітня 2018 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

24 квітня 2018 року ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено та відкладено підготовче засідання. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» про збільшення позовних вимог залишено без руху у звязку із відсутністю відомостей щодо зарахування сплаченого за подання заяви про збільшення позовних вимог судового збору у розмірі 18793,19 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 15 травня 2018 року судом прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог у позові товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, у якій позовні вимоги викладені в такій редакції: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 13.02.2018 року в частині, а саме за декларацією № від 02.03.2015 року на суму 3481484 грн., за декларацією № на суму 1057879 грн., за декларацією № на суму 195000 грн.; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_2 від 13.02.2018 року на суму 89168,00 грн.; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_3 від 13.02.2018 року на суму 86052,69 грн.; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 13.02.2018 року на суму 170,00 грн.

Ухвалою суду від 15 травня 2018 року судом закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

11.06.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду та зазначено, що повний текст рішення суду буде виготовлено у строк, визначений ч.3 ст.243 КАС України.

Згідно з приписами ч.3 ст.243 КАС України залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

У звязку із перебуванням головуючого судді Вовченко О.А. у період з 20.06.2018 року по 21.06.2018 року у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, повний текст рішення суду складено суддею 22.06.2018 року (перший робочий день).

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі направлень від 18.12.2017 №10117/14-01, від 18.12.2017 №10118/14-01, від 18.12.2017 №101 19/14-01, від 18.12.2017 №10120/14-01, від 18.12.2017 №10121/14-01, від 18.12.2017 №10122/14-01. від 18.12.2017 №10123/14-01, від 18.12.2017 №10124/14-01, виданих Головним управлінням ДФС в Одеської області (надалі - ДФС) та наказу ГУ ДФС в Одеській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «РІВ'ЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», » від 07.12.2017 № 6583 проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «РІВ'ЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р., єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки. За результатами перевірки було складено акт документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «РІВ'ЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» () за № 106/15-32-14-01/37803953 від 19.01.2018 року. На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом винесено податкові повідомлення рішення, які було отримано ТОВ «РД» 15.02.2018 року: податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.02.2018 року згідно якого зменшено розмір відємного значення податку на прибуток у розмірі (за деклараціями): № НОМЕР_5 від 02.03.2015 рік на суму 7417330 грн., № НОМЕР_6 від 29.04.2016 року на суму 15392419 грн., № від 28.02.2017 року на суму 23663905 грн.; податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 13.02.2018 року, згідно якого зменшено розмір відємного значення суми ПДВ на суму 89168,00 грн.; податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 13.02.2018 року згідно якого визначено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 86052,69 грн.; податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 13.02.2018 року за платежем П-К на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 170,00 грн. ТОВ «РД» було надано заперечення на акт перевірки та додані додаткові документи. За результатом розгляду заперечень ДФС в Одеській області було направлено лист №2020/10/15-32-14-01-10 від 12.02.2018 р., який не прийняв документи до уваги. Із висновками податкового органу, що викладені у акті перевірки за № 106/15-32-14-01/37803953 від 19.01.2018 року, листі ДФС в Одеській області №2020/10/15-32-14-01-10 від 12.02.2018 р., а також із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 13.02.2018 р. ТОВ «РД» не погоджується. Вказує, що ДФС у акті перевірки приходить до висновків, що в звязку з відсутністю необхідної кількості працівників та підрядників, а також дефектності складених первинних документів та невідповідності проведених розрахунків, у ПП «КАНТРІ 2010» були про відсутні необхідні ресурси для виконання обсягу будівельно-монтажних робіт по укладеному договору №05/05/14 від 05.05.2014 р. Підприємством були надані підтверджуючі документи щодо взаємовідносин з ПП «КАНТРІ 2010» - договір від 05.05.2014 р. №05/05/14, довідка про вартість виконаних підрядних робіт та витрат (ф-КБ-3), підсумкова відомість ресурсів, акт прийому виконаних підрядних робіт (ф.КБ2) та податкова накладна №4 від 27/06/2014 р., що зареєстрована в ЄРПН 08/07/2014 р. Згідно умов договору №05/05/14 від 05/05/2014 р., укладеним між ТОВ «РД» та ПП «КАНТРІ 2010», ПП «КАНТРІ 2010» були виконані оздоблювальні роботи по фасадах індивідуальних житлових будинків за адресою: с.Фонтанка, вул.Грецька, вул.Дворянська. Прийом-передача виконаних робіт здійснено за стандартними формами: КБ-2в акт прийому виконаних будівельних робіт за червень 2014р. від 27.06.2014 р., КБ-3 довідка про вартість виконаних підрядних робіт за червень 2014 р. від 27.06.2014 р. та підсумкова відомість ресурсів. Укладання договору та передача виконаних робіт відбулися у період коли ПП «КАНТРІ 2010» було платником ПДВ згідно чинного законодавства та належним чином зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тобто мало достатній об'єм правоздатності для укладення спірної угоди. Вказує, що згідно п.п. 1.2. п.1 розділу 3.1.1.2. акту встановлено завищення ТОВ «РД» задекларованих показників у рядку 05.1 декларації з податку на прибуток за 2014 рік по субпідряднику ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ» на загальну суму 891225. ДФС у акті перевірки приходить до висновків, що в звязку з відсутністю необхідної кількості працівників та підрядників, а також дефектності складених первинних документів (через невідповідність дати та суми операцій за даними первинних документів та даними бухгалтерського обліку по контрагенту ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ») у ТОВ «ЕКО-БУД- МОНТАЖ» були відсутні необхідні трудові ресурси для виконання даного обсягу будівельно-монтажних робіт для ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ». Згідно умов договору №3/12/12 від 04.12.2012 р., укладеним між позивачем та ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ», ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ» були виконані оздоблювальні роботи по фасадах індивідуальних житлових будинків за адресою: с.Фонтанка, вул.Грецька та вул.Дворянська. Роботи проводились з грудня 2012 р. по червень 2014 р. Прийом-передача виконаних робіт здійснено за стандартними формами: КБ-2в акти прийому виконаних будівельних робіт, КБ- 3 довідки про вартість виконаних підрядних робіт та підсумкові відомості ресурсів, що надавалися до перевірки. Вказує, що згідно п.п.1.3. п.1 розділу 3.1.1.2. акту встановлено завищення позивачем задекларованих показників у рядку 05.1 декларації з податку на прибуток за 2014 рік по субпідряднику ТОВ «ВЕСТТ ТД» на загальну суму 2282146 грн. на підставі договору поставки від 30.10.2012 року №47/10/2012, згідно якого ТОВ «ВЕСТТ ТД» здійснювало на користь позивача поставку бетону. ДФС у акті перевірки приходить до висновків, що через відсутність первинних документів які супроводжують поставку га приймання передачу товару та відсутність фізичної можливості поставки партії бетону в таких розмірах встановлено неможливість поставки партії бетону в таких розмірах за обмежений період часу контрагентом постачальником ТОВ «ВЕСТТ ТД». Висновки стосовно неможливості поставки партії бетону гуртуються на особистих припущеннях перевіряючого та посиланнях на джерела в мережі Інтернет про середню швидкість вивантаження та навантаження автозмішувача. При цьому перевіряючий зазначає про наявність у ТОВ «ВЕСТТ ТД» послуги з доставки бетону автозмішувачами обємами 4,5 куб.м., 6 куб.м., 7 куб.м, та 9 куб.м. Але чомусь у своїх власних припущеннях перевіряючи не беруть до увагу про можливість доставки бетону декількома автозмішувачами в один день. Безпідставними є посилання перевіряючих на відсутність у ТОВ «РІВ'ЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» товарно-транспортних накладних на отриманий від ТОВ «ВЕСТТ ТД» товар - бетон, оскільки відсутність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу чи поставки, вони є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже відсутність у товарно-транспортних накладних не може бути доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується належно оформленою видатковою накладною, яка наявна в матеріалах справи. Висновки податкової, завищення ТОВ «РІВ'ЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» задекларованих показників за операціями з ТОВ «ВЕСТТ ТД» (2282146 грн.), ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ» (891225 грн. + 1057878,73), ПП «КАНТРІ 2010» (308113) є безпідставними у звязку з тим, що до перевірки була надана уся первинна документація, договори, акти виконаних-робіт, видаткові накладні, податкові накладні, ТТН. Роботи, що виконувалися ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ» та ПП «КАНТРІ 2010», здійснені на обєкті - індивідуально зблоковані житлові будинки у с.Фонтанка по вул.Грецька, вул.Дворянська, які були здані до експлуатації, що також, підтверджує реальність операції та досягнення економічного ефекту та цілей підприємства.

Позивач вказує, що ТОВ «РІВ'ЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів, порушення податкового законодавства якими до того ж безперечно не встановлені. Позивач зазначає, що Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту з ПДВ за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. встановлено його завищення у сумі 89168 грн., у тому числі: за лютий 2014-у сумі 25627 грн., за квітень 2014 у сумі 1918 грн., за червень 2014 у сумі 61623 грн. Податкова зазначила у акті про те, що ТОВ «РІВ'ЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» було відображено у складі податкового кредиту суму ПДВ наданих по контрагенту ТОВ «ВЕСТТ ТД» на загальну суму 27545 грн., а саме: за лютий 2014 року - 25627 грн., квітень 2014 рік - 1918 грн., по контрагенту ПП «КАНТРІ 2010», на загальну суму за червень 2014 року - 61623 грн. Позивач вказує, що висновки податкової безпідставні, оскільки до перевірки надавалися податкові накладні по вищенаведеним контрагентам, які маються в наявності та зареєстровані у електронній формі. Сам факт наявності господарських операцій з контрагентом, який порушує податкове законодавство не може тягнути за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту з податку на додану вартість чи валових витрат, оскільки, даних про те, що позивач був обізнаний про такі дії його контрагентів до суду не надано та якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Таку правову позицію неодноразово висловлював в своїх рішеннях Верховний Суд України та схожа позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі «Булавес» АД проти Болгарії». Перевіркою повноти визначення суми податку з доходу нерезидента за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 встановлено його заниження в сумі 68842,15 грн. (за 2014 рік). Між ТОВ «РД» та компанією PERKINS+WILL, що є резидентом СІЛА, був укладений контракт №16ос12013 від 16/09/2013, згідно якого компанія PERKINS+WILL повинна була виконати розробку плану території та керівництва по будівництву. Вказує, що не погоджується з висновками перевіряючих щодо трактування цих послуг як послуги «інжинірингу», оскільки ці роботи більш відносяться до послуг у сфері архітектурного дизайну, та на які не розповсюджується п. 160.1 ст. 160 ПК. ТОВ «РД» був наданий сертифікат резиденції, виданий Міністерством Фінансів США Федеральною податковою службою, Філадельфія, відповідно якого Компанія PERKINS+WILL є резидентом Сполучених Штатів Америки, про що зазначено на стор.46 ОСОБА_2 перевірки. Але перевіряючими зроблений висновок, що даний документ нібито не відповідає вимогам пункту 103.5 статті 103 ПКУ та складений не за формою, затвердженою законодавством відповідної країни та не легалізований і не перекладений належним чином. Крім того перевіряючими не зазначається згідно якого документу законодавства СІЛА повинна бути затверджена дана довідка та яким чином встановлено необхідність наявності реквізитів, що зазначені у акті. Нашим підприємством була надана довідка урядового органу США, що була належним чином перекладена на українську мову та переклад завірений нотаріально. Також, перевіряючі не надають розяснення у якому форматі необхідно надати довідку про бенефіціарність нерезидента. Контракт між позивачем та нерезидентом передбачає надання послуг з архітектурного дизайну, а тому виручка від надання таких послуг не повинна оподатковуватися податком з доходів нерезидента. Позивач зазначає, що при виплаті позивачем доходів за виконані роботи/надані послуги нерезидентами, вони не підлягають оподаткуванню, і також надання довідок від нерезидента в такому випадку не передбачено. Аналогічне роз'яснення наведено у листі ДФСУ від 25.09.2015 р. №20365/6/99-99-19-02-02-15.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення.

Відповідачем до суду 20 квітня 2018 року за вх. №10872/18 надано відзив на позов (т.3 а.с.217-224), у якому з посиланням на обставини, встановлені в акті перевірки від 19.01.2018 року №106/15-32-14-01/37803953, відповідач просить суд відмовити ТОВ «РІВ'ЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

15 травня 2018 року від позивача до суду за вх.№13496/18 надійшла відповідь на відзив (т.4 а.с.81-82), у якій зазначає, що всі договори, первинні документи та картки рахунків по зазначеним контрагентам були надані перевіряючим під час здійснення зазначеної перевірки. Документи надавались як особисто перевіряючим так і подавались через канцелярію відповідача та надсилались електронною поштою.

07 червня 2018 року відповідачем до суду надані за вх.№16110/18 письмові пояснення (т.4 а.с.190-194), у яких зазначено, що позивачем (замовник) було укладено договір №16od2013 від 16.09.2013 року з нерезидентом Perkins Ц Will Inc (виконавець). Вказує, що нерезидентом було виконано не «послуги у сфері архітектурного дизайну», а скоріш за все повністю розроблено та складено проект цілого містечка, усієї технічної документації до нього, а також проконсультовано стосовно цих послуг (робіт) та подальшого існування містечка та життя в ньому (ймовірно, навіть буде побудовано яхт-клуб). Також вказує, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України. Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України (п. 103.4, 103.5. ПКУ). Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року, яка набула чинності в Україні 22.12.2003 року поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з договірних держав і мають бути представлені на території іншої договірної держави (ст.1). Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами, у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів. Відповідно до ст. 3 Конвенції, єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Однак дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами, відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації. Відповідач вказує, що Податковим Кодексом України передбачена обовязковість легалізації (ст. 103).

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував по суті заявлених позовних вимог, посилаючись на доводи викладені у відзиві та обставини, встановлені актом перевірки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», код за , зареєстроване 27.10.2011 року, взято на облік в контролюючих органах 28.10.2011 року за №2290 та станом на 19.01.2018 року перебувало на обліку в Лиманській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 81.10 комплексне обслуговування об'єктів; 68.10 купівля та продаж власного нерухомого майна (основний); 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.31 агентства нерухомості; 68.32 управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; 41.10 організація будівництва будівель; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) (п.п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 18.12.2017 року №10117/14-01, від 18.12.2017 року №10118/14-01, від 18.12.2017 року №10119/14-01, від 18.12.2017 року №10120/14-01, від 18.12.2017 року №10121/14-01, від 18.12.2017 року №10122/14-01, від 18.12.2017 року №10123/14-01, від 18.12.2017 року №10124/14-01, відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20, пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на IV-й квартал 2017 року проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки. Перевірка проводилась з 28.08.2017 року по 15.09.2017 року.

За результатом вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт №106/15-32-14-01/37803953 від 19.01.2018 року (т.1 а.с.28-62) з додатками (т.1 а.с.63-80), яким встановлено порушення ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ»:

1.) п.п.14.1.159 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.138.1.1 п. 138.1 ст.138, п.138.2 ст.138, п.138.4 ст. 138, п.138.8 ст.138, п.п.138.10.5 п. 138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.140.1 ст.140, п.140.2 ст.140, п.141.1 ст. 141 від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, ст. 1, п.2. ст.2, п.2 ст.3, ст.9, п.1. ст.9, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року, № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.5, п.6, п.7, п.8, п.10, п.13 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 «Фінансові витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 квітня 2006 р. №415, п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», із змінами і доповненнями, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 р. №20, п.5 та п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 N 290, п.5, п.6, п.7 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, в результаті чого відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся: за 2014 рік у сумі (-7417330) грн.; за 2015 рік у сумі (-15472414) грн.; за 2016 рік у сумі (-23764665) грн.

2.) п.198.1 ст.198, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4 ст.201, п.201.7 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями, в результаті чого завищено відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 136706 грн., у тому числі: за лютий 2014 року у сумі 45455 грн.; за березень 2014 року у сумі 27710 грн., за травень 2014 року у сумі 1918 грн., за липень 2014 у сумі 61623 грн.

3) п.160.2. ст.160 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) в редакції станом на 01.01.2014 року, в частині не утримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 15% від суми сплаченого доходу нерезиденту Компанії «Perkins+Will» (США) за договором №16od2013 від 16.09.2013 року, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента в сумі 68842,15 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 68842,15 грн.

4) пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) в частині не подання звіту про виплачені доходи нерезидентам та утриманий з них податок (додаток ПН) за 2014 рік на користь нерезидента компанії «Perkins+Will» (США).

5) п.п.169.1.2 п.169.1, п.п.169.2.3 п.169.2 ст.169 Податкового кодексу України №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого донараховано ПДФО у сумі 1216,00 грн.

6.) п.176.2, ст.176 Податкового кодексу України та п. 2.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 року №49 та зареєстрованого в Мінюсті України 05.02.2014 року за № 228/25005.

ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» було надано заперечення на акт перевірки (т.1 а.с.88-101). За результатом розгляду заперечень Головним управлінням ДФС в Одеській області було направлено лист №2020/10/15-32-14-01-10 від 12.02.2018 року (т.1 а.с.102-117), згідно якого висновки акту залишилися без змін.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 13.02.2018 року:

- №, яким позивачу за порушення п.п.14.1.159 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п.44.6 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138, п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.138.2 ст.138, п.138.4 ст.138, п.138.8 ст.138, п.п.138.10.5 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.141.1 ст.141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, ст.1, п.2 ст.2, п.2 ст.3, ст.9, п.1 ст.9, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999, № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.5, п.6, п.7, п.8, п.10, п.13 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 «Фінансові витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 квітня 2006 р. №415, п.5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», із змінами і доповненнями, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 р. №20, п.5 та п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 N 290, п.5, п.6, п.7, п.27 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зменшено суму від'ємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі: за декларацією № від 02.03.2015 року на суму 7417330 грн., за декларацією № на суму 15392419 грн., за декларацією № на суму 23663905 грн. (т.1 а.с.81);

- №, яким позивачу за порушення п.198.1 ст.198, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4 ст.201, п.201.7 ст.201 Податкового Кодексу України зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 89168 грн. (т.1 а.с.82);

- №, яким позивачу за порушення гл.3 п.160.2. ст.160 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) визначено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 86052,69 грн. (т.1 а.с.83);

- №, яким до позивача за порушення пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 170,00 грн. (т.1 а.с.84).

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суд виходить з наступного.

Так, спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на висновках податкового органу про порушення позивачем, про які зазначено у розділі «Висновок» акту перевірки №106/15-32-14-01/37803953 від 19.01.2018 року.

Висновки відповідача в акті перевірки щодо податкового повідомлення-рішення № від 13.02.2018 року в частині, в якій його оскаржує позивач, обґрунтовані наступним.

Згідно акта, за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» задекларовано витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, у сумі 56397620 грн. Перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 встановлено їх завищення всього у сумі 7417330 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 7417330 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих податкових деклараціях/розрахунках за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 встановлено: перевіркою відображених у рядку 05 «Витрати операційної діяльності» податкової декларації показників за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 у загальній сумі 23190674 грн. встановлено, що на формування даних показників мали вплив витрати придбаних будівельних матеріалів, амортизація ОЗ, витрати на заробітну плату та відрахування на соціальні заходи, витрати на придбання палива, послуг електропостачання, водопостачання, придбання послуг транспортування та інші.

Проведеною перевіркою відображеного показника за 2014 рік в сумі 23190674 грн. встановлено завищення задекларованих показників у рядку 05 «Витрати операційної діяльності» всього у сумі 3481484 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 3481484 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що у ПП «КАНТРІ 2010» фактично відсутні необхідні трудові ресурси для виконання даного обсягу будівельно-монтажних робіт (БМР) для ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» через відсутність необхідної кількості працівників та підрядників, дефектність складених первинних документів та невідповідність проведених розрахунків.

Таким чином, встановлено завищення ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» задекларованих показників у рядку 05.1 декларації по субпідряднику ПП «КАНТРІ 2010» на загальну суму 308113 грн., в тому числі за 2014 рік у розмірі 308113 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що при проведенні фінансово-господарської діяльності ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» - «Замовник» було укладено з ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ», , договір від 04.12.12 №4/12/12, (Підрядник).

Встановлено, що у ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ», , фактично відсутні необхідні трудові ресурси для виконання даного обсягу будівельно-монтажних робіт (БМР) для ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» через відсутність необхідної кількості працівників та підрядників, дефектність складених первинних документів (через невідповідність дати та суми операцій за даними первинних документів та даними бухгалтерського обліку по контрагенту ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ», , за 2014 рік.

Таким чином, встановлено завищення ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» задекларованих показників у рядку 05.1 декларації по субпідряднику ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ» на загальну суму 891225 грн., в тому числі за 2014 рік у розмірі 891225 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що при проведенні фінансово-господарської діяльності ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» - «Покупець» було укладено з ТОВ «ВЕСТТ ТД», , договори від 30.10.2012 № 47/10/2012 та від 28.01.2014 №08/01-14 (Постачальник).

Через відсутність первинних документів які супроводжують поставку та приймання передачу товару та через відсутність фізичної можливості поставки партії бетону в таких розмірах встановлено неможливість поставки партії бетону в таких розмірах за обмежений період часу контрагентом постачальником ТОВ «ВЕСТТ ТД».

Таким чином, встановлено завищення ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» задекларованих показників у рядку 05.1 декларації по субпідряднику ТОВ «ВЕСТТ ТД» на загальну суму - 2282146 грн., в тому числі за 2014 рік у розмірі 2282146 грн.

Таким чином, встановлено завищення ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» задекларованих показників у рядку 05.1 декларації по субпідряднику ТОВ «ВЕСТТ ТД» на загальну суму 3481484 грн., в тому числі по контрагентам: ТОВ «ВЕСТТ ТД» у розмірі 2282146 грн.; ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ» 891225 грн.; ПП «КАНТРІ 2010» у розмірі 308113 грн.

Перевіркою показників, відображених в рядку 05.1 декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» показників за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 у загальній сумі 37648469 грн., на підставі документів, перелік яких наведено у додатку 4 до акту, встановлено порушення п.п.138.1.1. п.138.1 ст.138 п.138.2. ст.138, п.138.4. ст.138, п.138.8. ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999, № 996-XIV (із змінами та доповненнями), в результаті чого ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» завищено показники у рядку 05.1 Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)»придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» на загальну суму - 3481484 грн., в тому числі за 2014 рік у розмірі 3481484 грн.

Проведеною перевіркою відображеного показника рядку 2050 фінансових звітів субєктів малого підприємництва (звіту про фінансовий результат) за формою №2-м «Cобівартість реалізованих товарів (робіт, послуг)» за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 у сумі - 19757400 грн., на підставі документів, перелік яких наведений в додатку № 4 до акту перевірки «Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», встановлено завищення задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 2050 фінансових звітів субєктів малого підприємництва (звіту про фінансовий результат) за формою №2-м «Собівартість реалізованих товарів (робіт, послуг)» всього у сумі 1057879 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 1057879 грн.

Проведеною перевіркою, на підставі наданих до перевірки документів, встановлено завищення в бухгалтерському обліку суми собівартості по контрагенту постачальнику ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ», , на загальну суму 1057879 грн., у тому числі за 2016 рік на суму 1057879 грн.

До перевірки не надано первинні документи, на підставі яких проведено операції в бухгалтерському обліку підприємства у 2015, а саме: 1. документи, на підставі яких проводилося нарахування витрат та відображення їх в собівартості виконаних будівельних робі на перевірку не надано; 2. на запит від 28.12.2017 року інших первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ», а саме: договорів, актів виконаних робіт, видаткових накладних інших документів та відповідних пояснень, ніж ті що відображено в п.п.1.2 п.3.1.1.2 даного акту до перевірки не надано; 3. на запит від 28.12.2017 року про надання пояснень та копій документів підприємством не надано пояснення щодо того, на підставі яких документів по ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ» було сформовано витрати у 2014 році та також у 2015 році.

Отже, на порушення п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу, п.2 ст.3, п.1. ст.9, п.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, п.5, п.6, п.7 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, перевіркою відображених у рядку 2050 фінансових звітів субєктів малого підприємництва (звіту про фінансовий результат) за формою №2-м «Cобівартість реалізованих товарів (робіт, послуг)» за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, на підставі документів, перелік яких наведено у додатку №4 до акту перевірки «Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», у сумі 19757400 грн. встановлено завищення задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 2050 фінансових звітів субєктів малого підприємництва (звіту про фінансовий результат) за формою №2-м «Cобівартість реалізованих товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 1057879 грн., в тому числі за 2015 рік всього у сумі 1057879 грн.

ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» до декларації з податку на прибуток за 2016 рік було подано додаток ВП від 28.02.2017 року №, із скоригованими показниками за 2014 рік, які були враховані в показниках декларації з податку на прибуток за 2016 рік.

За даними додатку ВП від 28.02.2017 № НОМЕР_7, було зменшено фінансовий результат до оподаткування за 2014 на суму 195000 грн. та відповідно збільшено показник відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток по рядку 3.2.4 додатку РІ «Сума відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України)» на суму 195000 грн.

Згідно поданої звітності з податку на прибуток до органів ДФС за 2016 рік ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» відповідно до п.46.4 ст.46 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010р. №2755-VI, зі змінами та доповненнями, доповнень до даної Декларації з відповідними поясненнями не надавалися.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» проведено зменшення фінансового результату до оподаткування за рахунок збільшення витрат, не врахованих в 2014 році по контрагенту ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ», а саме: за актом прийому-передачі виконаних підрядних робіт за квітень 2014 року на суму 234000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 39000,00 грн. на виконання теплоізоляції виробами із пінопласту стін та колон за адресою: с.Фонтанка, вул.Грецька.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №005631401, суд виходить з наступного.

Так, порядок визначення доходів і їх склад встановлено ст. 135 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), відповідно якої, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до ст. 137, на підставі документів, визначених п. 135.2 цієї статті та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається, відповідно до п. 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до п. 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у ст. 136 цього Кодексу.

Згідно п.135.2 ст.135 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового Кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), інші доходи включають вартість товарів (робіт/послуг) безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги. (пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Товариством з обмеженою відповідальністю «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Замовник) було укладено з приватним підприємством «КАНТРІ 2010» (підрядник), , договір від 05.05.2014 року №05/05/14 (т.1 а.с.122-126), за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик, власними силами та/або залученими силами та засобами, із власних матеріалів та власним обладнанням виконати наступні роботи: 1.1.1. Виготовлення та поставка у власність замовника фасадного декору згідно 1 графіка виконання робіт технічного завдання на виготовлення, які є Додатком №1 до даного договору в групі з 32 зблокованих індивідуальних житлових будинків, розташованих за адресою: с.Фонтанка, вул.Грецька, 1, 3, 5, 7, 9, 11, 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65 і групу з 25 зблокованих індивідуальних житлових будинків, розташованих за адресою: с.Фонтанка, вул. Дворянська, 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14, 16, 18, 20, 22, 24, 26, 28, 30, 32, 34, 36, 38, 40, 42, 44, 46, 48, 50; 1.1.2. монтаж фасадного декору на об'єкті, згідно графіка виконання робіт, який є додатком № 2 до даного договору; 1.1.3 нанесення декоративної штукатурки на об'єкт, згідно графіка виконання робіт, який є додатком №3 до даного договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов даного договору.

Згідно додатку №1 до договору №05/05/14 (т.1 а.с.127) сума договору по виконанню робіт за адресою с.Фонтанка, вул. Дворянська становить 4770,00 разом з ПДВ, а за адресою с.Фонтанка, вул.Грецька 340248,00 разом з ПДВ. Графік роботи згідно додатку №2 до договору №05/05/14 (т.1 а.с.128) з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року. Додаток №3 до договору №05/05/14 (т.1 а.с.129) містить графік фінансування робіт ТХ2ВР1 та ТХ3ВР2.

На підтвердження реальності даного договору №05/05/14, ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» надало довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2014 року (т.1 а.с.130-131), акт приймання виконаних робіт за червень 2014 року (т.1 а.с.132-134), підсумкову відомість ресурсів (т.1 а.с.135-136), податкову накладну №4 від 27.06.2014 року (т.1 а.с.137), а також платіжні доручення №1313 від 08.09.2014 року, №1411 від 26.09.2014 року, №1446 та №1447 від 06.10.2014 року, №1486 від 17.10.2014 року, №1517 від 28.10.2014 року (т.1 а.с.140-142).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент укладання договору №05/05/14 від 05.05.2014 року, ПП «КАНТРІ 2010» здійснювало такі види діяльності за КВЕД: 43.22 монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.

04.12.2012 року ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (замовник) було укладено з ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ» (підрядник), , договір від №4/12/12 (а.с.143-147), згідно умов якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, власними і/або залученими силами і засобами, з власних матеріалів та обладнання виконати наступні роботи: 1.1.1 виготовлення і постачання у власність замовника фасадного декору згідно графіка виконання робіт і технічного завдання на виготовлення, які є додатком №1 до даного договору в групі з 32 зблокованих індивідуальних житлових будинків, розташованих за адресою: с.Фонтанка, вул.Грецька, і групі з 25 зблокованих індивідуальних житлових будинків, розташованих за адресою: с.Фонтанка, вул.Дворянська; 1.1.2 монтаж фасадного декору на об'єкті, відповідно до графіка виконання робіт, який є додатком № 2 до даного договору; 1.1.3 нанесення декоративної штукатурки на об'єкт, згідно графіка виконання робіт, який є додатком до даного договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно з умовами цього договору.

Згідно додатку №1 до договору №4/12/12 (т.1 а.с.149) сума договору по виконанню робіт за адресою с.Фонтанка, вул.Дворянська становить 1285570,00 разом з ПДВ, а за адресою с.Фонтанка, вул.Грецька 1878915,24 разом з ПДВ. Додатком №2 до договору №4/12/12 передбачено графік виконання фасадних робіт за адресою с.Фонтанка, вул. Дворянська 1, 3, 5, 7, 9, 11, 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, та за адресою с.Фонтанка, вул.Грецька 2, 46, 8, 10, 12, 14, 16, 18, 20, 22, 24, 26, 28, 30, 32, 34, 36, 38, 40, 42, 44, 46, 48, 50 (т.1 а.с.150). Додаток №3 до договору №4/12/12 (т.1 а.с.151) містить графік фінансування робіт ТХ2ВР1 та ТХ3ВР2.

На підтвердження реальності даного договору №05/05/14 ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» надало: довідку про виконання будівельних робіт та витрати за грудень 2012 року (т.1 а.с.152, 216), акт приймання виконаних робіт за грудень 2012 року (т.1 а.с.153-155, 156-158), довідку про виконання будівельних робіт та витрати за травень 2013 року (т.1 а.с.159, 180), акт приймання виконаних робіт за травень 2013 року (т.1 а.с.160-162, 181-183), довідку про виконання будівельних робіт та витрати за липень 2013 року (т.1 а.с.163-164, 184-185), акт приймання виконаних робіт за липень 2013 року (т.1 а.с.165-167, 186-188), довідку про виконання будівельних робіт та витрати за березень 2013 року (т.1 а.с.168, 189), акт приймання виконаних робіт за березень 2013 року (т.1 а.с.169-171, 190-192), довідку про виконання будівельних робіт та витрати за квітень 2013 року (т.1 а.с.172, 176), акт приймання виконаних робіт за квітень 2013 року (т.1 а.с.173-175, 177-179), довідку про виконання будівельних робіт та витрати за червень 2014 року (т.1 а.с.214-215), акт приймання виконаних робіт за червень 2014 року (т.1 а.с.193-196), підсумкова відомість ресурсів за червень 2014 року (т.1 а.с.197-198), довідку про виконання будівельних робіт та витрати за квітень 2014 року (т.1 а.с.199, т.4 а.с.33), акт приймання виконаних робіт за квітень 2014 року (т.1 а.с.200-202, т.4 а.с.28-30), довідку про виконання будівельних робіт та витрати за квітень 2014 року (т.1 а.с.203-204, 208, т.4 а.с.34-35), акт №1 приймання виконаних робіт за квітень 2014 року (т.1 а.с.205-207, т.4 а.с.22-24), довідку про виконання будівельних робіт та витрати за квітень 2014 року (т.1 а.с.209-210, т.4 а.с.31-32), акт №2 приймання виконаних робіт за квітень 2014 року (т.1 а.с.211-213, т.4 а.с.25-27); платіжні доручення №507 від 18.12.2012 року, №561 від 17.01.2013 року, №№562, 563 від 18.01.2013 року, №№645, 652 від 22.02.2013 року, №716 від 29.03.2013 року, №731 від 08.04.2013 року, №30 від 03.07.2013 року, №37 від 04.07.2013 року, №41 від 05.07.2013 року, №57 від 09.07.2013 року, №69 від 11.07.2013 року, №74 від 15.07.2013 року, №№91,92 від 19.07.2013 року, №129 від 30.07.2013 року, №131 від 31.07.2013 року, №151 від 02.08.2013 року, №154 від 05.08.2013 року, №155 від 06.08.2013 року, №195 від 22.08.2013 року, №248 від 18.09.2013 року, №313 від 16.10.2013 року (т.1 а.с.218-229); податкові накладні №1801 від 19.07.2013 року, 1404 від 15.07.2013 року, №1004 від 11.07.2013 року, №302 від 04.07.2013 року, №402 від 05.07.2013 року, №802 від 09.07.2013 року (т.1 а.с.230-235).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент укладання договору №4/12/12 від 04.12.2012 року, ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ» здійснювало такі види діяльності за КВЕД: 43.21 електромонтажні роботи, 43.22 монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у., 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.

ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Покупець) було укладено з ТОВ «ВЕСТТ ТД» (постачальник), , договір від 30.10.2012 № 47/10/2012 (т.1 а.с.236-238), згідно умов якого: 1.1. постачальник в порядку і на умовах договору забезпечує виробництво і поставку товарного бетону (розчину) покупцеві відповідно до заявок і специфікацій, а покупець зобов'язується приймати цей товар та оплачувати його вартість на підставі документів, зазначених у п.3.3 договору. Обсяг партії, марка і клас товару, періодичність поставки товару за зміну вказуються в заявці покупця. 1.2. постачальник підтверджує, що товар, зазначений в специфікаціях, на момент укладення договору належить постачальнику на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави або іншим засобом забезпечення виконання зобов'язань перед третіми особами, а також не обмежений в обороті будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством. 1.3. право власності на товар переходить до покупця з моменту належного оформлення всіх документів, супутніх передачі товару, згідно п.3.3 договору. 2.1. вартість товару, що підлягає оплаті покупцем за договором, визначається специфікаціями.

На підтвердження реальності даного договору позивач надав: видаткові накладні №НФ-0000361 від 07.05.2014 року, № НФ-0000366 від 15.05.2014 року, НФ-0000362 від 08.05.2014 року, НФ-0000013 від 08.01.2014 року, НФ-0000363 від 12.05.2014 року, НФ-0000011 від 03.01.2014 року, НФ-0000010 від 02.01.2014 року, НФ-0000015 від 10.01.2014 року, НФ-0000014 від 09.01.2014 року, НФ-0000012 від 06.01.2014 року, НФ-0000367 від 19.05.2014 року, НФ-0000364 від 13.05.2014 року, НФ-0000365 від 14.05.2014 року на товар бетон М-350 В25П4 W4F50 (т.1 а.с.239-250, т.2 а.с.1-3); податкові накладні №№32, 33 від 10.04.2014 року, №68 від 23.04.2014 року, №7 від 04.04.2017 року, №№14,15 від 11.02.2014 року, №№20,21,22 від 12.02.2014 року, №43 від 19.02.2014 року (т.2 а.с.4-13) та реєстр виданих та отриманих податкових накладних до декларації з податку на додану вартість (т.2 а.с.14-25); платіжні доручення №426 від 27.11.2012 року, №446 від 30.11.2012 року, №524 від 21.12.2012 року; №552 від 10.01.2013 року; №611 від 07.02.2013 року, №642 від 20.02.2013 року, №707 від 22.03.2013 року, №725 від 04.04.2013 року, №844 від 12.02.2014 року (т.2 а.с.26-30); товарно-транспортні накладні від 08.01.2014 року (т.2 а.с.31-34, 126-161, 168-172), від 09.01.2014 року (т.2 а.с.35-55), від 02.01.2014 року (т.2 а.с.56-100), від 10.01.2014 року (т.2 а.с.101-125), від 12.02.2014 року (т.2 а.с.162-167), від 03.01.2014 року (т.2 а.с.173-228), від 19.05.2014 року (т.2 а.с.229-250, т.3 а.с.1-4), від 15.05.2014 року (т.3 а.с.5-30), від 13.05.2014 року (т.3 а.с.31-51, 164-166), від 12.05.2014 року (т.3 а.с.52-72), від 08.05.2014 року (т.3 а.с.73-94), від 07.05.2014 року (т.3 а.с.95-119), від 06.01.2014 року (т.3 а.с.120-140), від 14.05.2014 року (т.3 а.с.141-163).

Окрім цього позивач на підтвердження умов вищевказаного договору надав суду:

- договір оренди машин і механізмів №ММ-02/01-14 від 02.01.2014 року (т.4 а.с.127-128), укладений між колективною фірмою «ВЕСТТ» (орендодавець) та ТОВ «ВЕСТТ ТД» (орендар), за умовами якого орендодавець зобовязується надати орендарю в тимчасове користування машини і механізми, вказані в п.1.2 договору, а орендар зобовязується сплачувати орендну плату в розміри та строки, вказані в п.2 договору (п.1.1). Орендодавець зобовязується передати орендарю в тимчасове користування машини і механізми в наступному складі: автобетонозмішувач СБ-92В1 «КАМАЗ-511» в кількості 5 одиниць; автобетонозмішувач КамАЗ-6520 581453 в кількості 3 одиниці; автобетонозмішувач DAF 85.480 (12 м.куб.) в кількості 1 шт.; бетононасос ЕВР-4516 «Дейтс» в кількості 1 одиниця; КамАЗ 55102, д.н.з. №ВН 8894 АС з причепом бортовим ГКБ-8527, д.н.з. №ВН 5326 ХХ в кількості 1 одиниця (п.1.2);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №39 від 27.02.2015 року (т.4 а.с.129) до договору №ММ-02/01-14 від 02.01.2014 року;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т.4 а.с.135-143).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент укладання договору № 47/10/2012 від 30.10.2012 року, ТОВ «ВЕСТТ ТД» здійснювало такі види діяльності за КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Окрім цього, на підтвердження реальності вищевказаних договорів позивач надав суду: оборотно-сальдову відомість по рахунку 231 за 2014 рік (т.4 а.с.36), по рахунку 231 за 2015 рік (т.4 а.с.37), по рахунку 231 за 2016 рік (т.4 а.с.38); аналіз рахунку 631 за 2014-2015 роки (т.4 а.с.39-40).

Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами. Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно п. 185.1. ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю …»

Відповідно до пункту 187.1. ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку

Відповідно до положень п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Згідно з п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). При цьому, у п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України зазначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні регулюються Законом №996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». ОСОБА_3 поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність (ч.1 ст.2 Закону №996).

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов'язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності.

Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 року №88.

Відповідно до п.1.2 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 р.2 Положення №88 встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (п.2.2 р.2 Положення №88).

Відповідно до п.2.4 Положення №88 2.4 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З наданих до суду копій первинних документів по взаємовідносинах з ПП «КАНТРІ 2010», ТОВ «ЕКО-БУД-МОНТАЖ» та ТОВ «ВЕСТТ ТД» судом встановлено, що вони мають усі необхідні реквізити та оформлені належним чином.

Суд не бере до уваги посилання контролюючого органу на відсутність достатніх (на думку контролюючого органу) матеріальних та трудових ресурсів у контрагентів позивача, оскільки позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Відповідачем в порушення ч.2 ст.77 КАС України суду не надано в обґрунтування обставин, зазначених в акті перевірки жодних доказів на підтвердження відсутності у контрагентів позивача трудових ресурсів та матеріальних засобів для здійснення господарської діяльності на виконання вищевказаних договорів.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних, наявність в них усіх обовязкових реквізитів є лише дотриманням чи порушенням тільки правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства. Відтак відсутність чи їх недоліки товарно-транспортних накладних не є самодостатнім аргументом, що свідчить про фіктивність операції чи просто порушення податкового законодавства.

Зважаючи на викладене, суд не погоджується з твердженнями відповідача про порушення ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» п.п.14.1.159 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п.44.6 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138, п.п.138.1.1 п. 138.1 ст.138, п.138.2 ст.138, п.138.4 ст.138, п. 138.8 ст. 138, п.п.138.10.5 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.141.1 ст.141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, ст.1, п.2 ст.2, п.2 ст.3, ст.9, п.1 ст.9, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999, № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.5, п.6, п.7, п.8, п.10, п.13 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 «Фінансові витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 квітня 2006 р. №415, п.5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», із змінами і доповненнями, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 р. №20, п.5 та п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 N 290, п.5, п.6, п.7, п.27 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, а відтак вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2018 року підлягає скасуванню.

Висновки відповідача в акті перевірки щодо податкового повідомлення-рішення № від 13.02.2018 року обґрунтовані наступним.

За період з 01.01.2014 по 31.12.2016 ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі - 31983080 грн. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 встановлено його завищення всього у сумі 89168 грн., у тому числі: за лютий 2014 року у сумі 25627 грн., за квітень 2014 року у сумі 1918 грн., за червень 2014 року у сумі 61623 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» було відображено у складі податкового кредиту суми податку на додану вартість без наявності відповідних зареєстрованих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних наданих по контрагенту ТОВ «ВЕСТТ ТД» на загальну суму 27545 грн., у тому числі за лютий 2014 року у сумі 25627 грн., за квітень 2014 року у сумі 1918 грн.

В результаті порушень, описаних в п.п.1 п.3.1.1.2 розділу 3 акту перевірки, ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», було завищено суму податкового кредиту по контрагенту постачальнику ТОВ «ВЕСТТ ТД», , ІПН- 21 на суму 27 545 грн., у тому числі за лютий 2014 року у сумі 25627 грн., за квітень 2014 року у сумі 1918 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» було відображено у складі податкового кредиту суми податку на додану вартість без наявності відповідних зареєстрованих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних наданих по контрагенту ПП «КАНТРІ 2010», , ІПН- 73, на загальну суму 61623 грн., у тому числі за червень 2014 у сумі 61623 грн.

В результаті порушень, описаних в п.п.1 п.3.1.1.2 розділу 3 акту перевірки, ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» було завищено суму податкового кредиту по контрагенту постачальнику ПП «КАНТРІ 2010», у тому числі за червень 2014 у сумі 61623 грн.

До того ж, за підсистеми «Автоматизоване система співставлення» ІС «Податковий блок» встановлено, що за червень 2014 по контрагенту постачальнику ПП «КАНТРІ 2010» обліковуються розбіжності у ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» на суму податкового кредиту 61623 грн.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №, суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а також віднесення сплачених платниками сум до витрат підприємств з 01.01.2011 року регулюються Податковим кодексом України, ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Як зазначено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 31.03.2015 по справі №21-15а15: «… для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської діяльності, визначальною ознакою якої є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. За відсутності ж факту придбання товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів …».

Аналогічний висновок зроблено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14.03.2017 по справі №21-1513а16: «… господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. (…) Потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового грошового зобовязання на підставі таких операцій …».

Крім того, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14.03.2017 по справі №21-2239а16 дійшла до такого висновку: «… недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у звязку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений звязком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди …».

Як зазначено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06.12.2016 по справі №21-1440а16: «… Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція повязана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. (…) недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у звязку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений звязком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди …».

Відповідно до положень пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, обєкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає обєкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Порядок формування податкового кредиту визначений в ст. 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з: придбання або виготовлення товарів та послуг (пп. а п. 198.1 ст. 198).

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання обєкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Отже, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, податковий кредит відповідно до Податкового кодексу України для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об'єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг).

Як вже встановлено судом, позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення сум податку до складу податкового кредиту за перевіряємий період по взаємовідносинам з контрагентами надані договори, акти виконання робіт, видаткові накладні, платіжні доручення, тощо, які досліджені судом.

Водночас, суд зазначає, що нормами Податкового кодексу України визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

На виконання вимог п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивач надав суду відповідні податкові накладні, про що зазначалось вище.

Щодо посилання контролюючого органу на дані підсистеми «Автоматизоване система співставлення» ІС «Податковий блок», суд їх до уваги не приймає, оскільки доказів на підтвердження даного факту суду не надано.

В акті відсутній взаємозв'язок щодо зазначення які саме порушення податкового законодавства допущені позивачем з посиланням як на доказ на відповідні первинні документи, які підтверджують ці порушення, що не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015 року (далі Порядок №727).

Суд зазначає, надані до суду первинні документи (договори, податкові накладні, тощо) по взаємовідносинам позивача з контрагентами в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами та мають всі необхідні встановлені законом обов'язкові реквізити. Докази того, що ці первинні документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні. Віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на прибуток підприємств та ПДВ відповідає вимогам податкового законодавства.

Позивачем під час розгляду справи підтверджено належними доказами фактичність отримання послуг від контрагентів.

При розгляді справи судом встановлено, що і позивач на час укладання спірних правочинів був зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Зважаючи на викладене, суд не погоджується з твердженнями відповідача про порушення ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» п.198.1 ст.198, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4 ст.201, п.201.7 ст.201 Податкового Кодексу України, а відтак вважає, що податкове повідомлення-рішення №від 13.02.2018 року підлягає скасуванню.

Висновки відповідача в акті перевірки щодо податкових повідомлень-рішень № та № від 13.02.2018 року обґрунтовані наступним.

Перевіркою, проведеною за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, встановлено здійснення виплати доходу нерезиденту джерелом походження з України у вигляді «інжинірингу» компанії «Perkins+Will», США (юридична адреса: 1315 Peachtree Street NW Atlanta, Georgia 30309, банківські реквізити: Bank Name: Harris N.A. Bank location: Chicago, IL Routing Number 071000288 Company Name . Acc. Numberr: 3769601 Swift addres: HATRUS 44), згідно укладеного з нерезидентом договору №16od2013 від 16.09.2013, де Компанія «Perkins+Will», США «Виконавець», а ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» «Замовник».

Згідно з умовами договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання виконати розробку проектної документації, що відповідає вимогам, які предявлені до Детального плану території, згідно ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ та інших норм діючого законодавства України з однієї сторони, і до «Маster Рlаn», згідно міжнародних норм з іншої сторони, для Обєкта: комплекс жилого, оздоровчого та рекреаційного призначення «Чорноморська Рів'єра» (далі Комплекс), який знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка в межах, визначених схемою (яка є Додатком до даного Договору), включаючи послуги по проектуванню, розробці, оформленню, візуалізації Проекту та основних керівництв по проекту на підставі технічного завдання і додатка № 1 «Стандартної анкети послуг архітектора», які є невідємною частиною даного Договору.

За надання послуг по проектуванню, розробці та оформленню проекту ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» здійснено виплату нерезиденту «Perkins+Will» (США) по договору №16od2013 від 16.09.2013 року 21.08.2014 року у сумі 35000,00 дол. США (458947,65 грн.).

Перевіркою повноти визначення суми податку з доходу нерезидента за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 встановлено його заниження всього у сумі 68842,15 грн., у тому числі за 2014 рік - 68842,15 грн.

До перевірки надано сертифікат резиденції (форма 6166), виданий 03.04.2017 року Міністерством Фінансів США Федеральною податковою службою, Філадельфія, РА 19255, відповідно до якого компанія «Perkins+Will», ідентифікаційний код 36-2690384, податковий рік 2014, є американською компанією та податковим резидентом Сполучених Штатів Америки. Сертифікат підписаний регіональним директором відділу ведення рахунків ОСОБА_4 (Joseph Dianto).

У акті зазначено, що наданий до перевірки документ не відповідає вимогам пункту 103.5. статті 103 Податкового кодексу України та наданий не за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, а саме Сполучених Штатів Америки: відсутні водяні знаки на папері, на якому друкується форма 6166; колір паперу не співпадає з офіційним урядовим документом; форму 6166 підписує: Daniel J. Nally, Director, Philadelphia Customer Service; документ не легалізовано (відсутність Апостилю). Враховуючи наведене, сертифікат наданий до перевірки, не є документом, підтверджуючий статус податкового резидента Сполучених Штатів Америки компанії «Perkins+Will», чим порушено пункти 103.4 та 103.5 статті 103 Податкового кодексу України.

Також, до перевірки не надано документи, які підтверджують, що бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу є компанія «Perkins+Will» (США) (пункт 103.3 статті 103 Податкового кодексу України).

Перевіркою встановлено що ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» в порушення п.160.2. ст.160 Податкового кодексу України (у редакції станом на 01.01.2014), при виплаті доходів з джерелом походження з України по договору №16od2013 від 16.09.2013 нерезиденту «Perkins+Will» (США), не утримано та не сплачено до бюджету податок з таких доходів за ставкою 15 % у джерела виплати таких доходів за рахунок цих доходів у сумі 68842,15 грн.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкових повідомлень-рішень № та №, суд виходить з наступного.

16 вересня 2013 року ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (замовник) та Perkins+Will (виконавець) уклали контракт №16od2013 (т.3 а.с.167-174), за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання виконати розробку проектної документації (далі проект), що відповідає вимогам, які предявлені до детального плану території, згідно ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ та інших норм діючого законодавства України з однієї сторони, і до «Маster Рlаn», згідно міжнародних норм з іншої сторони, для обєкта: комплекс жилого, оздоровчого та рекреаційного призначення «Чорноморська Рів'єра» (далі Комплекс), який знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка в межах, визначених схемою (яка є додатком до даного договору), включаючи послуги по проектуванню, розробці, оформленню, візуалізації проекту та основних керівництв по проекті на підставі технічного завдання і додатка № 1 «Стандартної анкети послуг архітектора», які є невідємною частиною даного договору (п.1.1). Розробка проекту здійснюється послідовними етапами: вивчення ключових тем і питань, які будуть включені в доопрацьований детальний план і в розробку основних принципів етапу 2; розробка детального плану території і керівництва по будівництву; розробка заключного детального плану території проекту і рекомендації по будівництву (п.1.3). Вартість послуг та умови оплати: Замовник зобовязується здійснити оплату у сумі 35000,00 дол. США (п.3.1). Після здійснення замовником 100% оплати, вказаної в п.3.1 цього договору, та виконання виконавцем 100% робіт, вказаних в п.1.4 цього договору, сторони підписують акт прийому-передачі виконаних робіт (пп.3.2.1).

Окрім цього 16 вересня 2013 року ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (замовник) та Perkins+Will (виконавець) підписали додаток №1 до договору №16od2013 (т.4 а.с.168-174).

31 жовтня 2014 року ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» та Perkins+Will підписали акт виконаних послуг до договору №16od2013 (т.3 а.с.175).

На підтвердження реальності умов вказаного договору позивач надав платіжне доручення №1 від 21 серпня 2014 року на суму 35000,00 доларів США (т.3 а.с.176).

Окрім цього позивач надав суду документ на підтвердження резиденції (т.3 а.с.177, т.4 а.с.165) та його нотаріально засвідчений переклад з англійської мови українською мовою (т.4 а.с.166), згідно якого даний документ виданий 03.04.2017 року Міністерством Фінансів США Федеральною податковою службою, Філадельфія, Пенсільванія, 19255, та в якому зазначено, що Perkins+Will, TIN 36-2690384, податковий рік 2014, є корпорацією США та резидентом Сполучених Штатів Америки для цілей оподаткування в США. Сертифікат підписаний регіональним директором менеджером з рахунків ОСОБА_4 (Joseph Dianto).

Відповідно до п.160.1 ст. 160 Податкового кодексу України (у редакції станом на 01.01.2014 року) доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються, зокрема: доходи від інжинірингу (п.п. «г»).

Пунктом 160.2 статті 160 Податкового кодексу України (у редакції станом на 01.01.2014 року) визначено, що резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3-160.7 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Відповідно до пп.141.1.1 п.141.1 ст.141 Податкового кодексу України (у чинній редакції) доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є: фрахт та доходи від інжинірингу (п. «г»).

Підпунктом 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що інжиніринг - це надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об'єктів, розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання об'єктів техніки і технології, надання консультації та авторського нагляду під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також надання консультацій, пов'язаних із такими послугами (роботами).

Таким чином, аналізуючи зміст договору №16od2013 від 16.09.2013 року суд приходить до висновку, що послуги, які згідно нього зобовязаний надати виконавець Perkins+Will замовнику ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ», являються послугами з інжинірингу.

Відповідно пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України (у чинній редакції) резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Пункт 103.1 статті 103 Податкового кодексу України передбачає, що особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. У разі отримання синдикованого фінансового кредиту особа (податковий агент) застосовує ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України, на дату виплати процентів або інших доходів, отриманих із джерел в Україні, учасникам синдикату кредиторів з урахуванням того, резидентом якої юрисдикції є кожен учасник синдикованого кредиту, та пропорційно до його частки у межах кредитного договору, за умови що він є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, незалежно від того, виплата здійснюється через агента чи напряму.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Відповідно до п.103.4 ст.103 Податкового кодексу України (у чинній редакції) підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки підписано конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал (дата підписання 04.03.1994, дата ратифікації Україною 26.05.1995, дата набрання чинності для України 05.06.2000).

Відповідно до пункту 103.5. статті 103 Податкового кодексу України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Згідно статті 1 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року (далі Конвенція), ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Однак ця Конвенція не поширюється: a) на документи, складені дипломатичними або консульськими агентами; b) на адміністративні документи, що мають пряме відношення до комерційних або митних операцій.

Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Однак дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації (ст.3 Конвенції).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що документ, який підтверджує статус податкового резидента Сполучених Штатів Америки, з якою Україною підписано конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал потребує легалізації.

Суд зазначає, що документ на підтвердження того, що контрагент позивача Perkins+Will є резидентом Сполучених Штатів Америки, не містить на собі апостиля на підтвердження офіційної легалізації уповноваженим органом Сполучених Штатів Америки.

Таким чином суд приходить до висновку, що Головним Управлінням ДФС в Одеській області правомірно зроблено висновок щодо порушення ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103, п.160.2. ст.160 Податкового кодексу України.

Пункт 103.9 статті 103 Податкового кодексу України передбачає, що особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов'язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд зазначає, що ТОВ «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» не надано доказів на підтвердження подання контролюючому органу звіту про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні частини його позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень № та №.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкту владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла станом на дату подачі даного адміністративного позову, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 73646,32 грн. згідно платіжного доручення №2166 від 23.03.2018 року (т.3 а.с.188) та №2278 від 20.04.2018 року (т.4 а.с.1).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» судовий збір у розмірі 72352,97 грн., сплачений згідно платіжного доручення №2166 від 23.03.2018 року та №2278 від 20.04.2018 року.

Керуючись ст.ст. 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.02.2018 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 13.02.2018 року в частині: за декларацією № від 02.03.2015 року на суму 3481484 грн., за декларацією № на суму 1057879 грн., за декларацією № на суму 195000 грн.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_2 від 13.02.2018 року на суму 89168,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» судовий збір у розмірі 72352,97 грн., сплачений згідно квитанції №2166 від 23 березня 2018 року та №2278 від 20 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «РІВЄРА ДЕВЕЛОПМЕНТ» (вул. вул.Гоголя, буд.23 «А», с.Фонтанка, Лиманський район, Одеська область, 67571, ).

Відповідач - Головне управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 45044, код ЄДРПОУ 3938646).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 22.06.2018 року.

Суддя О.А. Вовченко

.