Справа № 760/27544/17
Суддя: Коробенко С. В.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
№2-a/760/109/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

08 червня 2018 року в місті Києві суддя Солом'янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

ІІ. Описова частина

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності Відповідача протиправною та зобов'язання перерахувати пенсію. Просить визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непроведення перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року ; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві на підставі Постанови КМ України №988 від 11.11.2015 провести йому перерахунок та виплату пенсії починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 2002 перебуває на обліку у Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач вказує, що 17 жовтня 2017 року він офіційно звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, у якій просив здійснити перерахунок пенсії, яка призначена за вислугою років, з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016 відповідно до довідки № 22/6- від 15.06.2017, яка була виготовлена Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України в м. Києві та подана до ГУ ПФУ в м. Києві.

Позивач зазначає, що листом №26840/03/І-2384 від 08 листопада 2017 року Відповідачем йому було відмовлено в перерахунку пенсії. При цьому, як вказує Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в своєму повідомленні вказало на забезпечення перерахунку та виплату перерахованих пенсій після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Позивач зазначає, що законодавство України не ставить обов'язок здійснення Пенсійним фондом перерахунку і виплати у залежність від наявності виділених для цього коштів у Державному бюджеті України, у зв'язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 12 грудня 2017 року відкрите скорочене провадження у справі.

Відповідач своїх пояснень (відзиву) з приводу заявленого позову до суду не надав.

ІІІ. Мотивувальна частина

Розглянувши подані сторонами документи суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка обчислена з наступних видів грошового забезпечення:

-посадовий оклад 1150,00 грн,

-оклад за військове звання 125,00 грн,

-процентна надбавка за вислугу років 30% - 382,50 грн,

-надбавка особам, які працюють в умовах режимних обмежень 15% - 172,50 грн;

-надбавка за ОРД 31% - 356,50 грн;

-надбавка за особливо важливі завдання 47% - 779,03 гривень;

-премія 28% -830,35 гривень;

всього: 3795,88 грн.

Розмір пенсії відповідно до статті 21 Закону становить 53% грошового забезпечення 2011,82 грн, яка не включає підвищення згідно з постановою КМ України №355, індексації..

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», обов'язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII (в редакції Закону від 07 листопада 2015 року) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

29 грудня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900-VIII від 23 грудня 2015 року (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом внесені доповнення в ст. 63 Закону №2262-ХІІ, а саме статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року.

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Постановами Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Постанова №988) та №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268" встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Таким чином, у зв'язку зі зміною розміру грошового забезпечення поліцейських, яке є ідентичним складовим колишніх працівників міліції - є підставою для перерахунку пенсії Позивачу.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" (далі - Порядок №45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Листом від 03.02.2017 № 1461/05/22-17 Міністерство внутрішніх справ України повідомило Пенсійний фонду України про підстави перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу органу внутрішніх справ відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 28.03.2017 за №9493/02-23 Пенсійний фонд України повідомив свої територіальні органи (Головні Управління ПФУ) про підготовку та надання списків пенсіонерів Міністерства внутрішніх справ України, які мають право на перерахунок пенсій до Ліквідаційних комісій.

На підставі вищевикладеного, відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМУ від 11.11.2015 №988, наказу МВС України від 06.04.2016 №260, Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України видано довідку № 22/6- від 27.10.2017, згідно з якою ОСОБА_1 визначено розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, який складається з наступного:

-посадовий оклад 2800.00 грн,

-оклад за військовим (спеціальним) званням майор поліції 2000.00 грн,

-надбавка за стаж служби 35% - 1680.00 грн,

-надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 420,00 грн,

-премія 72,5% - 5002,50 грн.

17 жовтня 2017 року Позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, у якій просив здійснити перерахунок пенсії, відповідно до довідки, яка була раніше виготовлена МВС України в м. Києві та направлена до Пенсійного фонду України.

Позивачем було отримано лист №26840/03/І-2384 від 08.11.2017, яким Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві повідомило Позивача про відмову в перерахунку пенсії і вказало на забезпечення перерахунку та виплату перерахованих пенсій після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

При цьому суд звертає увагу, що Відповідачем не заперечується право Позивача на перерахунок пенсії, але обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо невиплати пенсії, останній стверджує про відсутність бюджетних асигнувань.

Такі доводи Відповідача є безпідставними виходячи з наступного.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (Рішення від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004).

В Рішенні від 06.07.1999 року №8-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту пенсіонерів органів внутрішніх справ України, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано право, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 року № 5-рп/2005, , від 29.06.2010 року № 17-рп/2010, від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, від 11.10.2011 року № 10-рп/2011, від 20.12.2016 року №7-рп/2016.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Враховуючи те, що право на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком №45, для проведення перерахунку пенсії, посилання Відповідача на відсутність коштів на проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Таким чином, протиправною бездіяльністю ГУПФУ в м. Києві порушено право позивача на перерахунок пенсії, що передбачене Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11 листопада 2015 року.

Аналогічної позиції притримується і Верховний Суд, який у своєму рішенні №820/6514/17 від 15.02.2018 зазначив, що збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови №988 згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 2, 6-11, 19, 20, 22, 242-246, 257, 262 КАС України, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) з розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці № 22/6- від 27.10.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, складеної Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки № 22/6- від 27.10.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, складеної Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру

2.Судові витрати покласти на Державний бюджет України.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: