Справа № 461/1039/17
Суддя: Котельва К. О.
Дата ухвалення: 2017-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/1039/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 року Галицький районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Котельви К.О.,

секретар Остапчук М.Ю.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В Т И В:

ТзОВ «Укрспецтехніка» звернулись до суду із позовом до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, в якому просять визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту економічної політики Львівської міської ради, у погодженні проекту розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку № 55 а, що знаходиться на вул. Промислова в м.Львів, згідно наданих паспорта рекламоносія ТзОВ «Укрспецтехніка» місце №1 та паспорта рекламоносія ТзОВ «Укрспецтехніка» місце № 2, що подані за вхід. № 2-28529/АП-Ш-23 та № 2-28532/АП-Ш-23 від 17.11.2016 на підставі протоколу засідання робочої групи №47. Зобовязати Департамент економічної політики Львівської міської ради а, враховуючи перейменування, Департамент економічного розвитку Львівської міської ради повторно розглянути та погодити проекти розміщення рекламних конструкцій на фасаді будинку №55а, що знаходиться на вул. Промисловій у м. Львові, згідно наданих паспорта рекламоносія ТзОВ «Укрспецтехніка» місце №1 та паспорта рекламоносія ТзОВ «Укрспецтехніка» місце №2, що подані за вхід. № 2-28529/АП-Ш-23 та № 2-28532/АП-Ш-23 від 17.11.2016. Також просять стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову покликаються на те, що 17 листопада 2016 року ТзОВ «Укрспецтехніка» подано документи для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами адресою: м. Львів, вул. Промислова, 55А. 14 грудня 2016 року економічного розвитку Львівської міської ради відповідно до листа №2301-4018 надано відповідь відмову у встановлені пріоритету на розміщення зовнішньої реклами на фасадах будинку (місце №1 та місце №2) за адресою: м.Львів вул. Промислова, 55 А. Позивач вважає відмову незаконною, оскільки така була надана з підстав, не передбачених законом. Метою звернення до відповідача було розміщення реклам на зовнішній поверхні будівлі, що перебуває у приватній власності. В даній будівлі не здійснюється виробництво чи реалізація товарів торгової марки «Століт». Рекламоносій, проект якого надавався для встановлення пріоритету, покликаний сформувати та підтримати обізнаність споживачів та їх інтерес щодо товарів торгової марки «Століт». Крім цього, аналогічний дозвіл вже надавався відповідачем, однак у звязку із внесеними змінами до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, процедура продовження терміну дії дозволу не передбачена, відтак документи подавались в загальному порядку. Рекламоносій виготовлено у вигляді світлового касетона, з дотриманням вимог чинного законодавства про рекламу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, надав пояснення про те, що відповідно до ч.2 п. 4.1.6. Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, на підставі протоколів засідань робочої групи №21, 46, 47 з попереднього розгляду документів поданих для встановлення пріоритету на отримання дозволу для розміщення реклами та погодження проектів вивісок, ТзОВ «Укрспецтехніка» було відмовлено у встановлені пріоритетів на вул. Промислова, 55А та надано обґрунтовані відповіді, що подані проекти не відповідають встановленим вимогам, оскільки не є рекламою. Заявлені для встановлення пріоритетів місця та запропоновані для встановлення на них рекламні засоби не відповідають вимогам розділу 5 Правил. Просять відмовити в задоволені позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає їх достатніми для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, та приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 17 листопада 2016 року ТзОВ «Укрспецтехніка» через Центр надання адміністративних послуг подано документи для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами адресою: м. Львів, вул. Промислова, 55А.

По факту розгляду поданих документів, листом Департаменту економічної політики ЛМР № 2301-4018 від 14.12.2016 р., позивачу надано відповідь - відмову у встановлені пріоритету на розміщення зовнішньої реклами на фасадах будинку (місце №1 та місце №2) за адресою: м.Львів вул. Промислова, 55 А..

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі.

Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків (469-2011-п, 761-2013-п, 857-2013-п, 982-2013-п, 930-2015-п, 963-2015-п), затверджених Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 вищевказаної статті Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якими є:

1)подання суб'єктом господарювання не повного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

2)виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей;

3)негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру. Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Відповідно до п.4.1.6. Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених Наказом рішення виконкому Львівської міської ради від 21 травня 2010 року №569, у встановленні пріоритету може бути відмовлено, якщо оформлення поданих заявником документів не відповідає встановленим вимогам; заявлене для встановлення пріоритету місце та запропонований для встановлення на нього рекламний засіб не відповідають вимогам розділу 5 цих Правил; у заявника існує заборгованість з оплати за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розміщення рекламних засобів за існуючим договором понад два місяці, за умови, якщо заборгованість не оскаржується розповсюджувачем зовнішньої реклами у судовому порядку; у заявника існує заборгованість зі сплати штрафів за несвоєчасну оплату за тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів за існуючим договором понад два місяці, за умови, якщо штрафні санкції не оскаржуються розповсюджувачем зовнішньої реклами у судовому порядку; у заявника існує заборгованість зі сплати штрафів за самовільне встановлення рекламних засобів; у заявника існують невиконані зобовязання перед оператором щодо компенсації витрат, здійснених оператором з примусового демонтажу та зберігання рекламних засобів заявника; у заявника зафіксовані самовільно встановлені рекламні засоби.

Згідно абзацу 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» , виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру.

На повторне звернення позивача щодо отримання дозволу, відповідачем зазначено, що рекламні засоби на торцевих стінах фасадів будівель дозволяється розміщувати за умови покриття не менше ніж 60 - 80 відсотків загальної площини сторони фасаду, про що не згадувалось при першочерговому зверненні (перша відмова і відповідні дії субєкта владних повноважень, оскаржено в судовому порядку, рішення Галицького районного суду м.Львова від 02.11.2016 р., по справі № 461/4996/16-а).

Таким чином, субєкт владних повноважень змінив своє рішення щодо розміщення тієї самої зовнішньої реклами, на цьому ж місці, і тому ж самому субєкту, а також з інших причин, зважаючи, що одним субєктом подано аналогічний пакет документів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року у справі № 1-9/2009 щодо тлумачення частини 2 статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини 14 статті 46, частини першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Як встановлено під час розгляду справи, згідно дозволу на розміщення зовнішньої реклами №4-08-12-063 від 12.12.2008 р. Позивач, впродовж багатьох років розміщує зовнішню рекламу на будівлі, що є приватною власністю та знаходиться по вул. Промислова, 55а в м. Львів.

Як і зовнішній вигляд (форма, зміст, кольорова гамма, розміри) так і саме місце розташування вказаних рекламоносіїв було і залишається незмінними.

Під час терміну дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами №4-08-12-063 від 12.12.2008 р. жодних вимог про приведення рекламних засобів позивача у відповідність до вимог чинного законодавства України відповідачем не скеровувалось та не надходило на адресу позивача.

Відповідач, у своїй відмові, посилається на п.5.1.9. «Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові», затверджених рішенням виконавчого комітету від 21.05.2010 р. №569, в якому йдеться, що рекламні засоби на торцевих стінах фасадів будівель дозволяється розміщувати за умови покриття не менше ніж 60-80 відсотків загальної площини сторони фасаду.

Відтак, не відомо яким чином, відповідач встановив, що в нашому випадку покриття загальної площини стін фасадів менше ніж 60-80 відсотків.

Дана підстава відмови не вказана в ч. 5 ст.4-5 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»

У відмові, відповідачем зроблено висновок про те що, встановлення запропонованих Позивачем рекламоносіїв є недоцільним, оскільки розміщення зовнішньої реклами дозволено тільки на глухих торцевих стінах

Глухий торець будівлі - це бічний фасад (стіна) без віконних і дверних прорізів. Така стіна може являти собою капітальну вогнестійку стіну, яка роз'єднує сусідні будівлі з метою перешкодити поширенню вогню під час пожежі. Так зазвичай відбувається між будинками, що стоять уздовж вулиці, тобто житлові споруди розташовані торцями один до одного.

Однак, в чинному законодавстві України про рекламу, зокрема і в п. 5.1.9. Правил, жодним чином не згадується про глухі торцеві стіни.

Згідно рішення Галицького районного суду м.Львова від 02.11.2016 р., по справі № 461/4996/16-а, яке набрало законної сили:

- визнано протиправними дії Департаменту економічної політики Львівської міської ради, щодо безпідставної відмови у погодженні проекту розміщення рекламних конструкцій на фасаді будинку №55а, що знаходиться на вул. Промисловій у м. Львові, згідно наданих паспорта рекламоносія ТзОВ «Укрспецтехніка» місце №1 та паспорта рекламо носія ТзОВ «Укрспецтехніка» місце №2, що подані за вхід. №2-11945/АП-23 та вхід. №2-11945/АП-23 від 30 травня 2016 року.

- зобовязано Департамент економічної політики Львівської міської ради повторно розглянути питання щодо погодження проекту розміщення рекламних конструкцій на фасаді будинку №55а, що знаходиться на вул. Промисловій у м. Львові, згідно наданих паспорта рекламоносія ТзОВ «Укрспецтехніка» місце №1 та паспорта рекламоносія ТзОВ «Укрспецтехніка» місце №2, що подані за вхід. №2-11945/АП-23 та вхід. №2-11945/АП-23 від 30 травня 2016 року та надати письмову вмотивовану відповідь за результатами розгляду вказаних заяв

Однак, всупереч даного рішення суду та вимог чинного законодавства України, відповідач змінюючи причину відмови, в черговий раз, безпідставно надає відмову у погодженні проекту розміщення рекламних конструкцій на фасаді будинку №55а, що знаходиться на вул. Промисловій у м. Львові.

Крім того, в своїх письмових запереченнях на позов, відповідач вказує, що дана, відмова (яка є предметом розгляду в цій справі) прийнята відповідно до ч.2 п.4.1.6 Правил, на підставі протоколів засідань робочої групи №21,46,47 з попереднього розгляду документів поданих для встановлення пріоритету на отримання дозволу для розміщення реклами та погодження проектів вивісок, ТзОВ «Укрспецтехніка» було відмовлено у встановленні пріоритетів на вул. Промислова,55а та надано обґрунтовані відповіді, що подані проекти не відповідають встановленим вимогам, оскільки не є рекламою заявлені для встановлення пріоритетів місця та запропоновані для встановлення на них рекламні засоби не відповідають вимогам розділу 5 Правил.

Однак, протокол №21 та протокол № 46 не стосується розгляду заяв про встановлення пріоритетів від 17.11.2016 № 2-28529/АП-Ш-23 та № 28532/АП-Ш-23.

До того ж, долучений Відповідачем до матеріалів справи, протокол №47 засідання робочої групи з попереднього розгляду документів, поданих для встановлення пріоритету на отримання дозволу для розміщення реклами та погодження проектів вивісок від 08.12.2016 р. та Додаток №1 на які посилається відповідач в оскаржуваній відмові, не містять інформації щодо відмови в погодженні пріоритету, чи відмови в погодженні проектів розміщення рекламо носіїв.

В нашому випадку орган місцевого самоврядування погоджує дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, а надалі, коли термін дії такого дозволу закінчується, відмовляє в отриманні такого дозволу, причому двічі та з різних на те причин.

Згідно із Законом України «Про рекламу» реклама інформація про особу чи товар, розповсюджена у будь-якій формі та у будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо такої особи чи такого товару.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

Рекламоносій, проект якого надавався для встановлення пріоритету, покликаний сформувати та підтримати обізнаність споживачів та їх інтерес щодо товарів торгової марки «Століт», а судячи зі змісту оскаржуваної відмови, позивач не може встановити таку рекламу, через те що, на думку відповідача, це є недоцільним, оскільки, розміщення зовнішньої реклами дозволено тільки на глухих торцевих стінах

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема у рішенні по справі «Волохи проти України» від 02.11.2006 року п. 49, надання правової дискреції органам влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання.

Вищий адміністративний суд України у постанові від 16.11.2016 р. за справою №826/26553/15 дійшов висновку, що дискреційними повноваженнями є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували пояснення представника позивача, а тому із врахування встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити частково, слід визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту економічної політики Львівської міської ради у погодженні проекту розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку № 55а, що знаходиться на вул. Промисловій у м.Львові, згідно наданих паспорта рекламоносія Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» місце №1 та паспорта рекламоносія Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» місце № 2, що подані за № 2-28529/АП-Ш- 23 та № 2-28532/АП-Ш-23 від 17 листопада 2016 р. на підставі протоколу засідання робочої групи №47 та зобов'язати Департамент економічного розвитку Львівської міської ради повторно розглянути питання щодо погодження проекту розміщення рекламних конструкцій на фасаді будинку №55а, що знаходиться на вул. Промисловій у м. Львові, згідно наданих паспорта рекламоносія Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» місце №1 та паспорта рекламоносія Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» місце №2, що подані за № 2-28529/АП-Ш- 23 та № 2-28532/АП-Ш-23 від 17 листопада 2016 р.

При цьому, у даному випадку приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог, керуючись нормами ч.2 ст.11 КАС України, відповідно до якої суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. У даній справі для ефективного захисту прав позивача необхідно зобовязати відповідача повторно розглянути питання щодо погодження проекту розміщення вищевказаних рекламних конструкцій та надати письмову вмотивовану відповідь за результатами розгляду вказаних заяв, оскільки суд не може перебирати функції органу виконавчої влади щодо надання дозволу на розміщення реклами, відтак судом прийнято рішення про вихід за межі позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 6-12, 17, 18, 71, 86, 158-162 КАС України, ст.ст. 19, 55 Конституції України, Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067, суд, -

П О СТ А Н О В И В:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту економічної політики Львівської міської ради у погодженні проекту розміщення рекламних конструкції на фасаді будинку № 55а, що знаходиться на вул. Промисловій у м.Львові, згідно наданих паспорта рекламоносія Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» місце №1 та паспорта рекламоносія Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» місце № 2, що подані за № 2-28529/АП-Ш- 23 та № 2-28532/АП-Ш-23 від 17 листопада 2016 р. на підставі протоколу засідання робочої групи №47.

Зобов'язати Департамент економічного розвитку Львівської міської ради повторно розглянути питання щодо погодження проекту розміщення рекламних конструкцій на фасаді будинку №55а, що знаходиться на вул. Промисловій у м. Львові, згідно наданих паспорта рекламоносія Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» місце №1 та паспорта рекламоносія Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» місце №2, що подані за № 2-28529/АП-Ш- 23 та № 2-28532/АП-Ш-23 від 17 листопада 2016 р.

Стягнути з Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецтехніка» витрати на оплату судового збору в сумі 3 200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Котельва К.О.