Справа № 819/681/18
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/681/18

18 червня 2018 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Галичина" до Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання вимог протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина» (надалі позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (надалі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати вимоги виконавця Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо стягнення виконавчого збору №3298 та №3294 від 30 березня 2018 року, визнати протиправними та скасувати похідні від вимог №3298 та №3294 від 30 березня 20108 року постанови про арешт коштів боржника у ВП № 55563431та у ВП №55563146 від 06.04.2018 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 26.04.2018 року о 14:00 год.

Представником позивача подано письмовий відзив на позовну заяву.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.06.2018 року судовий розгляд справи відкладено до 18.06.2018 року о 14:30 год.

Представник позивача у судове засідання не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо розгляду справи в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Подала також письмові пояснення до позовної заяви. У письмовій позовній заяві та поясненнях до позовної заяви позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Зазначила, що на виконання рішень Господарського суду Тернопільської області від 19.10.2017 року у справах №921/496/17-г/17 та №921/497/17-г/17, ТзОВ "Мрія Фармінг Галичина" добровільно фактично звільнило земельні ділянки на території Будилівської сільської ради Козівського району Тернопільської області ще 27.10.2017 року, тобто до набрання ними законної сили, та повернуло їх у користування та володіння держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Таким чином, на думку сторони позивача, ТзОВ "Мрія Фармінг Галичина" добровільно та самостійно здійснило виконання рішення суду ще до моменту відкриття виконавчого провадження, а тому спірні вимоги виконавця та постанови про арешт коштів боржника є неправомірними та такими, що підлягають до скасування. Також вказала, що рішеннями господарського суду не було встановлено жодного терміну, протягом якого слід було повернути земельні ділянки, чи строки, до якого слід було б це зробити, як і не встановлено способу, яким чином це повернення потрібно здійснити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, у письмовому відзиві на позовну заяву просив справу розглянути без участі представника ДВС. Проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі, з мотивів, наведених у письмовому відзиві на позовну заяву. Пояснив, що боржник ТзОВ "Мрія Фармінг Галичина" документів щодо рішень Господарського суду Тернопільської області не надав. Вказав, що надіслані 30.01.2018 року на електронну адресу відділу акти приймання - передачі земельних ділянок не відповідали чинному законодавству України, оскільки у визначений законом термін сторони не погодили передачу земельних ділянок. При цьому, стороною відповідача зазначено, що акти приймання - передачі земельних ділянок погоджені боржником та стягувачем 13.02.2018 року, тобто після прийняття до примусового виконання наказів Господарського суду Тернопільської області. Таким чином, на думку сторони відповідача, правомірно винесені вимоги виконавця про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а також постанови про арешт коштів боржника, оскільки рішення суду було виконано у примусовому порядку.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області у судове засідання не прибув, у письмових поясненнях просив розглянути зазначену справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на підставі наявних документів та з приводу вирішення справи по суті покладається на думку суду. Подав до суду письмове пояснення щодо позову, в якому зазначив, що між ТзОВ Мрія Фармінг Галичина" та Головним управлінням підписані акти-приймання передачі земельних ділянок, за результатами чого ТзОВ "Мрія Фармінг Галичина" звільнило та повернуло у державну власність земельні ділянки, зазначені у наказі Господарського суду Тернопільської області.

У відповідності до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Головним державним виконавцем Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55563431 від 17.01.2018 року про примусове виконання рішення Господарського суду Тернопільської області №921/496/17-г/17.

Старшим виконавцем Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Палюн О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55563146 від 17.01.2018 року про примусове виконання рішення Господарського суду Тернопільської області №921/497/17-г/17.

Судом встановлено, що 30.03.2018 року Головним державний виконавцем Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Дзюбан Р.М. винесено вимогу виконавця № 3294, у відповідності до якої у ТзОВ «Мрія Фармінг Галичина» вимагається оплатити виконавчий збір у сумі 14892,00 грн., витрати виконавчого провадження 80,00 грн. Також, старшим державним виконавцем Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Палюн О.М. винесено вимогу виконавця №3298 від 30.03.2018 року, у відповідності до якої у ТзОВ «Мрія Фармінг Галичина» вимагається оплатити виконавчий збір у сумі 14892,00 грн., витрати виконавчого провадження 80,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим державним виконавцем Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Палюн О.М. винесено постанову про арешт коштів боржника від 06.04.2018 року у ВП № 55563146.

Головним державним виконавцем Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Дзюбан Р.М. винесено постанову про арешт коштів боржника від 06.04.2018 року у ВП №55563431.

Не погодившись із вимогами державного виконавця, постановами про накладення арешту коштів боржника, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404).

Статтею 1 Закону № 1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст.26 Закону №1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з статтею 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Іншими заходами примусового характеру, що передбачені цим Законом, у разі виконання рішення немайнового характеру можуть бути заходи, які передбачені статтями 64-67 Закону № 1404.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що законодавець чітко передбачив, що стягнення з боржника виконавчого збору пов'язується з існуванням двох невід'ємних складових: - фактом невиконання боржником виконавчого документу самостійно та початком процедури примусового виконання такого документу, якщо боржнику надано час для добровільного виконання рішення; - за умови вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання, які призвели до фактичного стягнення боргу, повернення коштів або вартості майна, а не самого вчинення таких дій.

При цьому, суд зазначає, що сам по собі сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника; законодавець поставив в пряму залежність стягнення виконавчого збору виключно з підстав вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, якщо такими діями було виконано рішення суду. При тому, що ключове значення має наявність доказів надіслання та вручення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, з метою встановлення: чи була у боржника можливість здійснити самостійне виконання виконавчого документу.

Згідно ч.6 ст.26 Закону № 1404, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ст.63 Закону №1404, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі не невиконання без поважних причин боржником рішення, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням,що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого чистиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення - вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 39 Закону № 1404, виконавче провадження підлягає закінченню у разі надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у порядку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Проаналізувавши положення статті 63 Закону № 1404-VIII, суд дійшов висновку, що під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. Так, якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець після надсилання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, положення Закону № 1404-VIII, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

Слід зазначити, що виконання судового рішення можливе лише боржником, оскільки звільнити та повернути у державну власність в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області земельні ділянки може виключно Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина».

Вимогами державного виконавця Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 26.03.2018 року №2363 та №2364 відповідача зобов'язано надати до 30.03.2018 року Козівському РВ ДВС підтверджуючі документи підписаних і належним чином оформлених документів щодо передання земельних ділянок у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

По виконавчих провадженнях №55563146 та №55563431 за вих. №501 від 24.01.2018 року державним виконавцем направлено виклик позивачу щодо надання документів щодо виконання рішення суду. Крім того, Козівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у листах №2232, 2234,2233,2227 від 03.03.2018 року, направлених на адресу позивача, зазначено про необхідність направити підтверджуючі документи у відділ ДВС.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина» повернуло їх у користування та володіння держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільської області, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі земельної ділянки, листом ТзОВ «Мрія Фармінг Галичина» від 15.01.2018 року, листом Головного управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.5-1896/2-18 від 29.03.2018 року (на №2232 від 03.03.2018 року) яким повідомлено відповідача, що рішення господарського суду від 19.10.2018 року у справах №921/497/17-г/17 та №921/496/17-г/17, виконано позивачем в добровільному порядку, земельні ділянки повернуто у власність держави.

При цьому, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №55563431 та ВП №55563146 винесені 17.01.2018 року, а вимоги державного виконавця Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області №3298 та №3294 винесені 30.03.2018 року.

З огляду на зазначене вище, суд вважає, що позивач добровільно та самостійно здійснив виконання рішення суду до моменту відкриття виконавчого провадження, в державним виконавцем рішення фактично не могло бути виконане. При цьому, судом не здобуто, а відповідачем не подано до суду належних та допустимих доказів, що підтверджували вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій чи свідчили про реалізацію ним заходів примусового виконання рішення. Також суд зазначає, що за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Суд вважає, оскільки рішення суду в даному випадку може бути виконане лише боржником, державний виконавець не може без добровільної участі боржника в примусовому порядку виконати дане рішення, а отже відсутні підстави для стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

При прийнятті рішення по суті, суд не приймає до уваги Заяву Теребовлянської місцевої прокуратури №27-25 вих.-18 від 10.01.2018 року, заяву Теребовлянської місцевої прокуратури №27-30 вих-18 від 11.01.2018 року, Наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.11.2017 року у справі №921/496/17-г/17, Наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.11.2017 року у справі №921/497/17-г/17, оскільки в даному випадку спірні правовідносини охоплюють правомірність стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а не процесуальні питання виконання рішення суду.

Суд також не приймає до уваги постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 року у справі №802/354/17-а, оскільки вказане рішення суду не має процесуальних наслідків для сторін у даній справі. З цих же мотивів, суд не приймає до уваги лист Філії Акціонерного Товариства «Укрексімбанк» від 12.04.2018 року №066-09/353, лист Публічного акціонерного товариства «Сітібанк» від 13.04.2018 року №180414/0507-3.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування похідних вимог №3298 та №3294 від 30.03.2018 року постанови про арешт коштів боржника у ВП №55563431 та у ВП №55563146 від 06.04.2018 року, суд зазначає наступне.

У розумінні КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. При цьому, суд зазначає, що заявлені вимоги про визнання протиправнми та скасування постанов про арешт коштів боржника є передчасними, оскільки лише після завершення виконавчого провадження з виконання рішення, якщо витрати виконавчого провадження не стягнуто, виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем добровільно та самостійно виконані рішення суду до відкриття виконавчого провадження, що підтверджується належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина» підлягають до часткового задоволення.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року сплату судового збору за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

У відповідності до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а сплату судового збору відстрочено до вирішення адміністративної справи по суті, і судовий збір не сплачено, тому судові витрати покладаються на позивача та відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог. Таким чином, судовий збір у розмірі 3524 грн. за дві позовні вимоги немайнового характеру підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Галичина", та у розмірі 3524,00 грн. за дві позовні вимоги майнового характеру підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Галичина" до Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання вимог протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

2.Визнати протиправною та скасувати вимогу виконавця Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №3298 від 30.03.2018 року.

3.Визнати протиправною та скасувати вимогу виконавця Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №3294 від 30.03.2018 року.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Галичина" (Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Винниченка, 8, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп..

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (Тернопільська область, смт.Козова, вул.Дорошенка, 3, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 червня 2018 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.