Справа № 813/4513/14
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2018 року

Київ

справа №813/4513/14

адміністративне провадження №К/9901/25966/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2014 (суддя - Лейко-Журомська М.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015 (головуючий суддя - Качмар В.Я., судді: Гінда О.М., Ніколін В.В.) у справі № 813/4513/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомонтажвентиляція» до Державної податкової інспекції у Кам'янка-Буському районі Головно управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергомонтажвентиляція» (далі - ТОВ «Енергомонтажвентиляція») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кам'янка-Буському районі Головно управління ДФС у Львівській області (далі - ДПІ у Кам'янка-Буському районі) від 08.04.2014 № .

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2014, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій Червоноградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2014, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015 та прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що в силу положень пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку-продавцем податкових накладних Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповненення задаткової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Крім цього, відповідач просить замінити Державну податкову інспекцію у Кам'янка-Буському районі Головно управління ДФС у Львівській області на її правонаступника Червоноградську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з'ясовано судами попередніх інстанцій, ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Енергомонтажвентиляція» за лютий 2014 року, про що складено акт від 25.03.2014 № 8/13-20-22-00/30648990.

Перевіркою встановлено факт формування податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2014 року з використанням податкової накладної, яка не була зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем товарів/послуг у лютому 2014 року (постачальник ТОВ «Техніка для бізнесу», податкова накладна від 28.02.2014 № 937 на суму 56105,85 грн., в т.ч. ПДВ 11221,17 грн.).

У зв'язку з наведеним, контролюючий орган дійшов висновку про заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду на загальну суму 11221,17 грн., чим порушено пункт 198.6 статті 198, абз. 11 пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 13.11.2013 № 678, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 за № 12094/24626.

На підставі названого акту перевірки, відповідачем 08.04.2014 прийнято податкове повідомлення-рішення № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 16831,76 грн. (в тому числі за основним платежем в розмірі 11221,17 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 5610,69 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, виходив з того, що виявлена помилка в реєстрі виданих та отриманих накладних не змінює суму податкового кредиту та не призвела до будь-яких змін розміру податкових зобов'язань позивача, у зв'язку з чим висновки відповідача про заниження суми податку на додану вартість є неправомірними.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

За правилами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку-продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Пунктом 201.6 цієї ж статті передбачено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судами встановлено, що 20.03.2014 ТОВ «Енергомонтажвентиляція» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2014 року та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5).

Згідно з Реєстром виданих та отриманих податкових накладних позивачем отримано від ТОВ «Техніка для бізнесу» податкову накладну 28.02.2014 № 937 від на загальну суму 67327,02 грн., в тому числі ПДВ 11221,17 грн.

18.04.2014 ТОВ «Енергомонтажвентиляція» скеровано до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з Реєстром виданих та отриманих податкових накладних, в якому виправлено дату податкової накладної № 937 з 28.02.2014 на 31.01.2014.

Податкова накладна № 937 від 31.01.2014 на суму ПДВ 11221,17 грн. оформлена з дотриманням вимог податкового законодавства та згідно квитанції зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем.

При цьому, доказів скерування позивачу повідомлення платнику податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів відповідачем не надано.

Крім того, під час проведення перевірки податковим органом не виявлено розбіжностей у системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів. Здійснені позивачем коригування не призвели до зміни фактичних даних декларацій за лютий 2014 року.

Враховуючи викладене, з урахуванням приписів частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції погоджується із висновком судів попередніх судових інстанцій, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, не навів належних доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Замінити Державну податкову інспекцію у Кам'янка-Буському районі Головно управління ДФС у Львівській області на її правонаступника Червоноградську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області

Касаційну скаргу Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду