Справа № 808/1069/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 червня 2018 року

Київ

справа №808/1069/17

адміністративне провадження №К/9901/51731/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Ханової Р.Ф., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2017 у справі №808/1069/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до адміністративного суду з позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2017 адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2017 відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2017 у справі №808/1069/17 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області 22.05.2018 звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Одночасно відповідачем до касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження.

Ухвалою Верховного Суду від 05.06.2018 касаційну скаргу відповідача було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з тим, що до касаційної скарги додано документ про сплату судового збору у розмірі меншому ніж визначено законом, та встановлено заявнику строк на усунення вказаних недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 11.06.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №140.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду направлено заяву про усунення недоліків касаційної скарги з долученням документа про доплату судового збору у розмірі визначеному законом (платіжне доручення №458 від 21.05.2018).

Оскільки заявником усунуто недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга вважається поданою у день її первинного подання до суду.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2017 судом з'ясовано такі обставини.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 18.05.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 30.06.2015 №5-17, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» в розмірі 25000,00грн.

Відповідно до частини другої статті 186 КАС України (редакція Закону України від 13.07.2017 №2136-VІІІ) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2017 у відкритому судовому засіданні Дніпропетровським окружним адміністративним судом оголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області отримано 25.05.2017, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції 02.06.2017 Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області подала апеляційне скаргу у справі №808/1069/17.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 вказану апеляційне скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (ненадання документа про сплату судового збору).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2017 апеляційну скаргу було повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 КАС України (редакція Закону України від 13.07.2017 №2136-VІІІ), у зв'язку з невиконанням останнім вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк.

Повторно 05.10.2017, тобто з пропуском встановленого КАС України процесуального стоку на апеляційне оскарження, Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у справі №808/1069/17. Одночасно, відповідачем до апеляційної скарги було додано клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2017 апеляційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 189 КАС України (редакція Закону України від 13.07.2017 №2136-VІІІ), оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і підстави, вказані податковим органом у заяві про поновлення пропущеного строку, визнано судом неповажними, та встановлено заявнику строк на усунення вказаних недоліків.

Суд апеляційної інстанції керувався тим, що апелянт у клопотанні про поновлення пропущеного троку не навів жодних поважних причин пропуску такого строку, які могли б бути визнані судом поважними. Крім того, відповідач у встановлений судом строк, зазначений в ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного строку від 14.06.2017, не усунув недоліки апеляційної скарги та/або не скористався своїм правом на подання клопотання про продовження строку на усунення недоліків та/або не оскаржив ухвалу про повернення апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2017 про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду апеляційної інстанції направлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з обґрунтуванням поважності підстав пропуску такого строку. Доводи податкового органу про поважність підстав пропуску строку зводяться до того, що у зв'язку з розформуванням юридичного відділу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, можливість своєчасно усунути недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для залишення поданої вперше апеляційної скарги без руху, зокрема, надати суду документ про сплату судового збору, у заявника була відсутньою.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08.12.2018 визнав наведені податковим органом підстави пропуску строку апеляційного оскарження неповажними, у зв'язку з чим відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі абзацу 2 частини 4 статті 189 КАС України (в редакції від чинній на момент вчинення судом процесуальної дії).

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України (новій редакції від 03.10.20.17, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини четвертої статті 189 КАС України (редакція Закону України від 13.07.2017 №2136-VІІІ) апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених, у надісланій на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстав суддя-доповідач може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв'язку з чим відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі абзацу другого частини четвертої статті 189 КАС України (редакція Закону України від 13.07.2017 №2136-VІІІ).

Наведені положення процесуального закону в редакції, чинній до 15.12.2017, кореспондуються з положеннями пункту 4 частини першої статті 299 КАС України в новій редакції від 03.10.20.17, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 03.11.2017 надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліків вдруге поданої апеляційної скарги щодо надання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з наведенням інших причин поважності пропуску такого строку. Наведені заявником у клопотанні, надісланому суду на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, підстави судом апеляційної інстанції повторно визнані неповажними, у зв'язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню КАС України (в редакції чинній, на постановлення оскаржуваного судового рішення).

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України (редакції від 03.10.20.17) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України (редакції від 03.10.20.17) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України (редакції від 03.10.20.17) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Статтею 187 КАС України (редакція Закону України від 13.07.2017 №2136-VІІІ) передбачено обов'язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Відтак, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Таким чином, розформуванням юридичного відділу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області не може бути поважною підставою пропуску строку апеляційного скарження, адже податковий орган є суб'єктом владних повноважень що діє на професійній основі, а тому неухильне виконання своїх професійних обов'язків не повинно ставитись в залежність від кадрових питань та організації роботи структурних підрозділів податкового органу, оскільки труднощі в організації роботи контролюючого органу не є об'єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судове рішення в межах встановленого законодавством строку.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України (редакції від 03.10.20.17) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити Запорізькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2017 у справі №808/1069/17 .

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

..............................

В.В. Хохуляк

Р.Ф. Ханова

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду