Справа № 812/1506/18
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1506/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Луганська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області, про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.04.2018 ВП № 56023271,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (далі - позивач, ПАТ "Луганськтепловоз") до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - УДВС ГТУЮ у Луганській області), про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.04.2018 ВП № 56023271.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі № 812/537/17, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, позовні вимоги ПАТ «Луганськтепловоз» до Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання висновку про перерахування надмірно сплачених грошових коштів зі сплати орендної плати за землю задоволено повністю. На теперішній час постанова набрала законної сили. Відповідно до виконавчого документа Луганську ОДПІ зобов'язано з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про перерахування на розрахунковий рахунок ПАТ «Луганськтепловоз» надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з орендної плати юридичних осіб у розмірі 100 000,00 грн.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебувало виконавче провадження № 56023271 за виконавчим листом № 812/537/17, виданим 31.01.2018 Луганським окружним адміністративним судом. Постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем винесено 21 березня 2018 року.

Постановою відділу ДВС УДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 24.04.2018 закінчено виконавче провадження на підставі того, що рішення суду фактично виконано у повному обсязі відповідно до висновка Луганської ОДПІ від 02.04.2018 № 33-12 згідно до реєстру від 02.04.2018 № 17-12 щодо повернення надміру сплачених коштів ПАТ «Луганськтепловоз».

16.05.2018 позивач звернувся до органів казначейства з проханням повідомити про те, чи надходив на їх адресу висновок Луганської ОДПІ про перерахування на розрахунковий рахунок ПАТ «Луганськтепловоз» надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з орендної плати юридичних осіб у розмірі 100 000,00 грн. Органи державного казначейства своїми листами повідомили позивача про те, що запитуваний висновок на їх адресу не надходив.

З посиланням на статтю 19 Конституції України, частину першу статті 370 КАС України, статті 1, 39 Закону України «Про виконавче провадження», позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56023271 від 24.04.2018 відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області з виконання виконавчого листа № 812/537/17, виданого 31.01.2018 Луганським окружним адміністративним судом.

Ухвалою від 04.06.2018 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання суду уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог статті 160 КАС України, із зазначенням дати отримання позивачем постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.04.2018 ВП № 56023271 із наданням відповідних доказів, та її копій відповідно до кількості учасників справи, а в разі пропущення строку звернення до суду з позовом - заяву про поновлення строку із зазначенням причин такого пропуску (арк. спр. 31).

На виконання вимог ухвали суду позивачем через відділ діловодства, обліку та звернень громадян (канцелярію) суду 11.06.2018 за вх. № 13703/2018 подано уточнений адміністративний позов (арк. спр. 37-41), приведеного у відповідність до вимог статті 160 КАС України, із зазначенням дати отримання позивачем постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.04.2018 ВП № 56023271 із наданням відповідних доказів.

Також позивачем надано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 12.06.2018 прийнято уточнену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Луганську ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області (далі - третя особа, або Луганська ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області (арк. спр. 1-2).

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання від 21.06.2018 за вх. № 14740/2018 про розгляд справи за його відсутності (арк. спр.114).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав заперечення від 20.06.2018 за вх. № 14650/2018 (арк.спр. 98-99), в яких просив розглядати справу без його участі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Луганській області знаходилось виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 № 812/537/17 про зобов'язання Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про перерахування на розрахунковий рахунок ПАТ «Луганськтепловоз» (№ 8069 МФО 321767 ПАТ «ВТБ Банк Україна») надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з орендної плати юридичних осіб у розмірі 100 000,00 грн. 20.03.2018 державним виконавцем, керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» направлено вимоги боржнику щодо стану виконання рішення суду та попереджено про наслідки невиконання рішення суду. На адресу відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, направлені висновки за № 33-12 від 02.04.2018 згідно реєстру № 17-12 від 02.04.2018 щодо повернення надміру сплачених коштів ПАТ «Луганськтепловоз». 24.04.2018 державним виконавцем, керуючись п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам, оригінал виконавчого листа з постановою про закінчення виконавчого провадження - до суду.

На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, надав клопотання від 21.06.2018 за вх. № 14744/2018 про розгляд справи без його участі (арк.спр. 116), а також надав пояснення від 18.06.2018 за вх. № 14327/2018 (арк. спр. 68-69), у яких зазначив, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі № 812/537/17 зобов'язано Луганську ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області скласти висновки про перерахування надмірно сплачених грошових коштів на рахунки позивача; направити відповідні висновки до належного органу, що здійснює казначейське обслуговування. Відповідні висновки було складено та направлено до органів, що здійснюють казначейське обслуговування. Відносно посилань позивача на той факт, що станом на теперішній час грошові кошти у відповідній кількості на його рахунки не надходили, представник третьої особи, зазначив, що резолютивною частиною постанови у справі № 812/537/17 це питання не охоплювалося, обов'язок із забезпечення надходження коштів на рахунки позивача у відповідній кількості на Луганську ОДПІ не покладався. Враховуючи вищезазначене, представник третьої особи вважає, оскаржувану постанову державного виконавця правомірною, постанову Луганського окружного адміністративного суду у справі № 812/537/17 фактично виконаною.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження на підставі частини дев'ятої статті 205 КАС України, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі № 812/537/17, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" до Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання висновку про перерахування надмірно сплачених грошових коштів зі сплати орендної плати за землю задоволено; визнано протиправною бездіяльність Луганської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Луганській області, що втілилась у ненаданні до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про перерахування на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (№8069 МФО 321767 ПАТ "ВТБ Банк Україна") надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з орендної плати юридичних осіб у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок; зобов'язано Луганську об'єднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Луганській області з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про перерахування на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (№8069 МФО 321767 ПАТ "ВТБ Банк Україна") надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з орендної плати юридичних осіб у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок (арк. спр. 55-58, 59-62).

31.01.2018 позивачу видано виконавчий лист по справі № 812/537/17 про зобов'язання Луганську об'єднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Луганській області з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про перерахування на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (№8069 МФО 321767 ПАТ "ВТБ Банк Україна") надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з орендної плати юридичних осіб у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок (арк. спр. 63-64).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 21.03.2018 відкрито виконавче провадження № 56023271 про примусове виконання виконавчого листа № 812/537/17, виданого 31.01.2018 Луганським окружним адміністративним судом (арк. спр. 17).

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 24.04.2018 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (фактичне виконання в повному обсязі рішення суду) закінчено виконавче провадження № 56023271 з примусового виконання виконавчого листа № 812/537/17, виданого 31.01.2018 Луганським окружним адміністративним судом. У мотивувальній частині постанови зазначено, що рішення суду виконано фактично у повному обсязі, відповідно до висновка Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 02.04.2018 № 33-12 згідно реєстру від 02.04.2018 № 17-12, щодо повернення надміру сплачених коштів ПАТ «Луганськтепловоз» (арк. спр. 18).

16 травня 2018 року позивач звернувся з листом №863-265 до органів казначейства: Головного управління Державної казначейської служби у Луганській області, Управління державної казначейської служби у м. Луганську Луганської області з проханням повідомити, чи надходив на їх адресу висновок Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області про перерахування на розрахунковий рахунок публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з орендної плати юридичних осіб у розмірі 100 000 гривень 00 копійок (арк. спр. 20).

Управління Державної казначейської служби у м. Луганську Луганської області листом від 16.05.2018 року за вих.№03-27/452 повідомило про те, що запитуваний висновок на їх адресу не надходив (арк. спр. 21).

Головне управління Державної казначейської служби у Луганській області листом від 17.05.2018 року за вих.№05-04/1653 повідомило про те, що запитуваний висновок на їх адресу не надходив. Вказаний лист надійшов 24 травня 2018 року (арк. спр. 22).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 4 статті 372 КАС України визначено, що примусове виконання рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 40 Закону № 1404-VIII визначені наслідки закінчення виконавчого провадження.

Так, відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З викладеного слідує, що у випадку закінчення виконавчого провадження позивач позбавлений права повторно пред'явити виконавчий лист до виконання.

Третьою особою надано суду висновок від 02.04.2018 № 33-12 (арк.спр.72), витяг з реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевим бюджетами від 02.04.2018 № 17-12 (арк.спр. 71), лист Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 02.04.2018 на адресу управління ДКС у Жовтневому районі м. Луганська (арк.спр. 73), та лист УДКС у Жовтневому районі м. Луганська від 06.04.2018 № 02-26/168 «Щодо повернення висновку» (арк.спр. 70).

Разом з тим, суд вважає висновок головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області про те, що постанова Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі № 812/537/17 фактично виконана, передчасним з огляду на таке.

Так, дослідженням постанови Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі № 812/537/17 встановлено, що необхідність захисту ПАТ "Луганськтепловоз" своїх порушених прав у судовому порядку обумовлена протиправною бездіяльністю контролюючого органу щодо вжиття визначених чинним законодавством заходів з повернення ПАТ "Луганськтепловоз" земельного податку з юридичних осіб з травня 2014 по грудень 2016 року на суму 100 000 грн.

Суд своїм рішенням спонукав контролюючий орган до вжиття відповідних заходів.

З наявних в матеріалах справи письмових доказів слідує, що, на думку відповідача, виконанням постанови Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі № 812/537/17 стало фактичне виконання рішення суду у повному обсязі, відповідно до висновка Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 02.04.2018 № 33-12 згідно реєстру від 02.04.2018 № 17-12 щодо повернення надміру сплачених коштів ПАТ «Луганськтепловоз», про що зазначено в постанові про закінчення виконавчого провадження від 24.04.2018 ВП № 56023271 (арк.спр. 103).

Зазначений висновок зроблено на підставі листа ГУ ДФС у Луганській області від 02.04.2018, який надійшов 04.04.2018 на адресу УДВС ГТУЮ у Луганській області, в якому Луганська ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області повідомляє, що до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, направлені висновок від 02.04.2018 № 33-12 згідно реєстру № 17-12 від 02.04.2018 щодо повернення надміру сплачених коштів ПАТ «Луганськтепловоз» (арк.спр. 106).

З зазначеного листа вбачається, що жодних додатків з ним не направлялося, зокрема, висновку від 02.04.2018 № 33-12 згідно реєстру № 17-12 від 02.04.2018 щодо повернення надміру сплачених коштів ПАТ «Луганськтепловоз».

Ухвалою суду від 12.06.2018 відповідача зобов'язано надати докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідачем надано заперечення на позов, проте не надано висновку від 02.04.2018 № 33-12 та листа Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 02.04.2018 на адресу управління ДКС у Жовтневому районі м. Луганська, які б давали можливість дійти обґрунтованого висновку щодо повного фактичного виконання рішення суду, відтак, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є передчасною, протиправною та необґрунтованою, що свідчить про недотримання відповідачем вимог до рішення суб'єкта владних повноважень, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права (відповідно до статті 1 у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: Конвенція - Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України; практика Суду - практика Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини).

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

В рішенні від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece), серія А, № 32, Європейський Суд з прав людини (пункти 40, 41) наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Зазначені принципи набувають навіть більшої ваги в контексті адміністративного провадження при розгляді спору, результат якого має вирішальне значення для цивільних прав сторони. Подаючи заяву про проведення перевірки в порядку судового контролю до найвищого адміністративного суду держави, сторона у спорі домагається не тільки визнання оспорюваного рішення недійсним, а насамперед усунення його наслідків. Ефективний захист сторони у такому судовому процесі та відновлення законності передбачають, що адміністративні органи зобов'язані виконати рішення цього суду. У зв'язку з цим Суд зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У справі "Кайсін проти України" (Case of Kaysin v. Ukraine) (рішення від 27 січня 2001 року, серія А, № 32) Європейський Суд з прав людини ще раз наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, якби внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов'язкового рішення суду стосовно однієї зі сторони. Виконання рішення чи постанови будь-якого суду слід вважати невід'ємною частиною "справедливого судового розгляду" в значенні статті 6 Конвенції.

Зважаючи на те, що постанова Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі № 812/537/17 на дату закінчення виконавчого провадження фактично не виконана, тобто не досягнуто мети судового рішення, постанова державного виконавця від 24.04.2018 про закінчення виконавчого провадження № 56023271 є перепоною у завершенні судового провадження у справі № 812/537/17 та реалізації стягувачем гарантованого Конвенцією "права на суд".

Таким чином суд дійшов висновку, що постанова відповідача від 24.04.2018 про закінчення виконавчого провадження № 56023271 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір за дві пов'язані вимоги немайнового характеру у розмірі 1762,00 грн.

Відповідно, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду у сумі 1762 грн.

Зважаючи, що відповідач є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Луганській області та не має ознак юридичної особи, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (місцезнаходження: 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Гагаріна, будинок 52-Б, код за ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (вул. Єгорова, 22, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл. 93400, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Луганська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області (вул. Енергетиків, 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., 93400, ) про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.04.2018 ВП № 56023271 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56023271 від 24.04.2018 відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області з виконання виконавчого листа № 812/537/17, виданого 31.01.2018 Луганським окружним адміністративним судом.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Луганській області (місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Єгорова, будинок, 22, код за ) на користь Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (місцезнаходження: 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Гагаріна, будинок 52-Б, код за ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.Г. Секірська