Справа № 812/2512/14
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року справа №812/2512/14

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014р. у справі № 812/2512/14 (головуючий І інстанції Лагутін А.А.), яке складено в повному обсязі 28 липня 2014 року у м.Луганську, за позовом Приватного акціонерного товариства "Луганський патронний завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.03.2014 року № та №, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Луганський патронний завод" (далі позивач) звернулось до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовомдо Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі відповідач, апелянт), у якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.03.2014 року № та № НОМЕР_1.

В обґрунтування позову зазначали, що на підставі ОСОБА_1 про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 18.02.2014 року № 17/28-05-47/32201889 (далі - ОСОБА_1) правомірності нарахування ПрАТ «Луганський патронний завод» заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2013 року у сумі 4030167,00 грн., у відношенні ПрАТ «ЛПЗ» винесені податкові повідомлення-рішення форми «В4» та форми «В2» від 06.03.2014 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1.

Згідно цих рішень, у зв'язку з порушенням п.198.2, п.198.3 п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.3, ст.200 Податкового кодексу України, підприємством зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2013 року та листопад 2013 року у розмірі 542076,00 грн. та збільшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2013 року у розмірі 183999,00 грн.

Акт позапланової невиїзної перевірки від 18.02.2014 року № 17/28-05-47/32201889 підписаний позивачем з запереченнями від 26.02.2014 року № 314.

У відповіді на заперечення від 04.03.2014 року № 2667/2805-47-01-01 відповідач зробив висновок, що вони підлягають задоволенню частково в сумі 3675671,00 грн., а на суму 542076,00 грн. завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту , в тому числі: за жовтень 2013 року на суму 354496,00 грн., за листопад 2013 року на суму 187580,00 грн., та на суму 183 999 грн. збільшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2013 року.

Позивач вважав, що винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення від 06.03.2014 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 є необґрунтованими, таким, що не відповідають вимогам діючого законодавства, повинні бути визнані протиправними та скасовані.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 06.03.2014 року, № НОМЕР_1 від 06.03.2014 року, винесені спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податку у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів у відношенні приватного акціонерного товариства «Луганський патронний завод». Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ПАТ "Луганський патронний завод" було дотримано ст.ст.187, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.3 ст.200, ст.201 ПК України, законодавства України про бухгалтерський та податковий облік, а відтак, відсутнє завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2013 та за листопад 2013 року у розмірі 542076,00 грн..

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, звернувся з апеляційною скаргою у якій зазначив,що ФЛМУ по експлуатації газового господарства ВАТ «Луганськгаз» виписано податкову накладну від 30.06.2012 року № 2105/15 на суму ПДВ 21926,69 грн. При цьому, попередня оплата відбулась згідно з платіжним доручення від 25.06.2012 року №4362 на суму ПДВ 21926,69 грн. На підставі цього відповідачем зроблено помилковий висновок про те, що податкова накладна мала бути виписана ФЛМУ по експлуатації газового господарства ВАТ «Луганськгаз» на першу подію, тобто на дату попередньої оплати.

Тобто, в порушення п.198.2. ст.198 ПК України, враховуючи неправомірно, на думку відповідача, виписані податкові накладні, завищено суму податкового кредиту за жовтень 2013 року на суму 354496,00 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2013 року у сумі 354496,00 грн., а також завищено суму податкового кредиту за листопад 2013 року у сумі 187580,00 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2013 року на суму 187580,00 грн. Також апелянт вважає, що позивачем порушено вимоги ст.ст.187, 198, 200, 201 ПК України, наказу Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної».

Апелянт вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення без дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просив задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 п. 20 перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

Згідно ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

30 травня 2018 року на веб-сайті судової влади України Донецький апеляційний адміністративний суд розмістив повідомлення для учасників справи про дату, час і місце судового засідання. (Посилання на веб-адресу: https://apladm.dn.court.gov.ua/sud9102/vikliki_ato/493010/,https://apladm.dn.court.gov.ua/sud9102/vikliki_ato/493011/

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що сторони у справі №812/2514/14 є належним чином повідомленні про дату, час таі місце судового засідання у справі.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

ПАТ «Луганський патронний завод» зареєстровано 11.10.2002 року у відділі ліцензування, державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради за № 1004352 та взято на податковий облік в органах ДПС 16.10.2002 року за № 404-01, станом на 17.02.2014 року перебуває на обліку в СДПІ (аркуш справи 12).

Відповідно до направлень від 04.02.2014 року № 24, № 25 та наказу відповідача від 04.02.2014 року № 63 на підприємстві позивача була проведена позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2013 року, за результатами якої був складений акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 18.02.2014 року № 17/28-05-47/32201889 (аркуші справи 10-28, 101-103).

На підставі ОСОБА_1 про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 18.02.2014 року № 17/28-05-47/32201889 правомірності нарахування ПАТ «Луганський патронний завод» заявленого бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2013 року у сумі 4030167,00 грн., у відношенні ПАТ «ЛПЗ» винесені податкові повідомлення-рішення форми «В4» та форми «В2» від 06.03.2014 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 (аркуші справи 51, 52).

Згідно цих рішень, у зв'язку з порушенням п.198.2, п.198.3 п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.3, ст.200 ПК України, підприємством зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за жовтень 2013 року та листопад 2013 року у розмірі 542076,00 грн. та збільшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2013 року у розмірі 183999,00 грн.

Акт позапланової виїзної перевірки від 18.02.2014 року № 17/28-05-47/32201889 підписаний позивачем із запереченнями від 26.02.2014 року № 314 (аркуші справи 41-45).

Розглянувши заперечення 04.03.2014 року за № 2667/2805-47-01-01 відповідач зробив висновок, що вони підлягають частковому задоволенню в сумі 3675671,00 грн., а на суму 542076,00 грн. було завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, в тому числі: за жовтень 2013 року на суму 354496,00 грн., за листопад 2013 року на суму 187580,00 грн. та на суму 183999,00 грн. збільшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2013 року (аркуші справи 46-50).

Сторони у судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. При таких обставинах суд розглянув справу у відсутність осіб, які не зявились.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем включено до складу податкового кредиту за жовтень та листопад 2013 року податкові накладні, які були виписані TOB «ЛЕО», TOB «Луганськвода», ФЛМУ по експлуатації газового господарства ВАТ «Луганськгаз» із дотриманням вимог п.187.1 ст.187 ПК України, якою визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

В ході проведення перевірки позивачем були надані зведені податкові накладні, які включені до складу податкового кредиту за жовтень, листопад 2013 року у загальній сумі 542076,00 грн., а саме від наступних постачальників:

TOB «ЛЕО»:

- податкова накладна від 31.10.2013 року № 3479/341 на суму ПДВ 192431,31 грн. (попередня оплата відбувалась згідно платіжних доручень від 04.10.2013 № 1648 на суму ПДВ 54089,71 грн., від 10.10.2013 року № 5687 на суму ПДВ 43360,80 грн., від 21.10.2013 року № 5891,00 на суму ПДВ 43360,80 грн., від 25.10.2013 року на суму ПДВ 51620,00 грн.);

- податкова накладна від 30.06.2013 року № 2817/341 на суму ПДВ 108566,55 грн. (попередня оплата відбувалась згідно платіжних доручень від 05.06.2013 року № 167 на суму ПДВ 35688,15 грн., від 10.06.2013 року № 176 на суму ПДВ 36439,20 грн., від 27.06.2013 року № 232 на суму ПДВ 36439,20 грн.;

- податкова накладна від 30.11.2013 року № 4443/341 на суму ПДВ 187579,93 грн. (попередня оплата відбувалась згідно платіжного доручення від 11.11.2013 року № 6310 на суму ПДВ 52 652,40 грн;

TOB «Луганськвода» :

- податкова накладна від 30.06.2013 року № 213/110 на суму ПДВ 13009,76 грн. (попередня оплата відбулась згідно платіжних доручень від 05.06.2013 року № 168 на суму ПДВ 2732,54 грн., від 11.06.2013 року № 4222 на суму ПДВ 2732,63 грн., від 11.06.2013 року № 189 на суму ПДВ 2732,63 грн.;

- податкова накладна від 30.09.2013 року № 178/110 на суму ПДВ 18561,48 грн. (попередня оплата відбулась згідно платіжного доручення від 25.09.2013 року № 1607 на суму ПДВ 18561,48 грн;

ФЛМУ по експлуатації газового господарства ВАТ «Луганськгаз»:

- податкова накладна від 30.06.2013 року № 2105/15 на суму ПДВ 21926,69 грн. (попередня оплата відбулась згідно платіжного доручення від 25.06.2013 року № 4362 на суму ПДВ 21926,69.грн.

Як вбачається із ОСОБА_1, перевіркою достовірності відображених показників у поданій декларації з ПДВ за листопад 2013 року встановлено, що ПрАТ «ЛПЗ» завищено податковий кредит за жовтень 2013 року на суму 314008,00 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2013 року у сумі 354496,00 грн., а також завищено суму податкового кредиту за листопад 2013 року у сумі 187580,00 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2013 року у сумі 187580,00 грн., по взаємовідносинах з TOB «ЛЕО», TOB «Луганськвода».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що в ході проведення перевірки ПрАТ «Луганський патронний завод» було надано зведені податкові накладні які включені до складу податкового кредиту за жовтень 2013 року у сумі 314007,62 грн., за листопад 2013 року у сумі 187579,93 грн., від вищезазначених постачальників, що не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні.

Крім того, відповідач помилково вважав, що в ході проведення перевірки ПрАТ «Луганський патронний завод» до зведених податкових накладних не було надано реєстр первинних документів, що підтверджують факт надання послуг. У зв'язку з чим, в акті було помилково зроблено висновок про те, що TOB «ЛЕО» та TOB «Луганськвода» відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України неправомірно виписані зведені податкові накладні, що не дає право на отримання податкового кредиту ПрАТ «Луганський патронний завод» за вказаними податковими накладними.

Посилання апелянта на те, що у акті зазначено, що ФЛМУ по експлуатації газового господарства ВАТ «Луганськгаз» виписано податкову накладну від 30.06.2012 року № 2105/15 на суму ПДВ 21926,69 грн. При цьому, попередня оплата відбулась згідно з платіжним доручення від 25.06.2012 року №4362 на суму ПДВ 21926,69 грн. На підставі цього відповідачем зроблено помилковий висновок про те, що податкова накладна мала бути виписана ФЛМУ по експлуатації газового господарства ВАТ «Луганськгаз» на першу подію, тобто на дату попередньої оплати.

Тобто, в порушення п.198.2. ст.198 ПК України, враховуючи неправомірно, на думку відповідача, виписані податкові накладні, завищено суму податкового кредиту за жовтень 2013 року на суму 354496,00 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2013 року у сумі 354496,00 грн., а також завищено суму податкового кредиту за листопад 2013 року у сумі 187580,00 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2013 року на суму 187580,00 грн. Суд апеляційної інстанції відноситься критично, виходячи з наступного

Відповідно до ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, другий залишається у продавця, (п.201.4 ст.201 ПК України).

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Так, відповідно до п.15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.11.2011 року № 1333/20071, у разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер при постійних зв'язка із покупцем, покупцю може бути складена зведена податкова накладна виходячи із визначеної у договорі періодичності оплати поставлених товарів/послуг (один раз на п'ять днів; один раз на десять днів тощо), але не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця. При цьому до зведеної податкової накладної обов'язково додається реєстр товаротранспортних накладних чи інших відповідних супроводжувальних документів, згідно з якими здійснено постачання товарів/послуг (далі-Порядок № 1379).

Тобто, зазначеним порядком надано можливість складання зведеної податкової накладної у випадку фактичного здійснення (безперервного або ритмічного) постачання товарів/послуг, але обов'язковою умовою є надання до зведеної податкової накладної супроводжувальних документів, що підтверджують факт надання послуг.

Враховуючи те, що отримання безперервних послуг позивачем від TOB «ЛЕО», TOB «Луганськвода» та ФЛМУ по експлуатації газового господарства ВАТ «Луганськгаз» у визначений період, а також враховуючи, що надання та отримання таких послуг підтверджено відповідними первинними документами (податковими накладними, договорами, актами, груп-рахунками, платіжними документами тощо) суд апеляційної інстанції вважає складання зведених податкових накладних такими, що відповідають вимогам податкового кодексу та п.15 Порядку № 1379 (аркуші справи 56-82, 117-136).

Крім того, необхідно звернути увагу, що відповідно п.3.3. договору на послуги з водопостачання та водовідведення № 152/556 від 01.08.2008 року (зі змінами та доповненнями), який є чинним на час судового розгляду справи, постачальник (TOB «Луганськвода») постачає воду споживачу (ПАТ «ЛПЗ») цілодобово, або за графіком, затвердженим органами місцевого самоврядування. Кількість води, що подається постачальником, а також кількість стічних вод, визначається за показниками приладів обліку (аркуші справи 66-75).

Зняття поточних розрахункових показань приладів обліку здійснюється не рідше одного разу на місяць з оформленням кількості наданої води та об'єму прийнятих стоків двостороннім актом або груп-рахунком ( п.5.4. договору).

Відповідно до п.6.2 договору споживач оплачує за надані послуги щотижня, рівними частками. Остаточний розрахунок за послуги водопостачання та водовідведення, плату за перевищення лімітів води та інше, Споживач робить на підставі наданих Постачальником рахунків чи інших платіжних документів, не пізніше наступного робочого дня після їх отримання (аркуші справи 66-75).

Таким чином, відповідно до договору на послуги з водопостачання та водовідведення № 152/556 від 01.08.2008 року фактичне водопостачання та водовідведення кожного місяця оформлюється одним документом (груп-рахунком), який неможливо оформити реєстром. ОСОБА_1 груп-рахунки за червень та вересень 2013 року були надані для перевірки (аркуші справи 76, 77).

Також, відповідно до договору про постачання електричної енергії № 113/923 від 04.02.2008 року (зі змінами та доповненнями), який діє на час розгляду справи, постачальник (ТОВ «ЛЕО») постачає електроенергію споживачу (ПрАТ «ЛПЗ») цілодобово. Кількість електроенергії, що подається постачальником, визначається за показниками приладів обліку (аркуші справи 56-62).

Відповідно до п.1 Додатку «Порядок розрахунків» до договору про постачання електричної енергії № 113/923 від 04.02.2008 року (зі змінами та доповненнями), розрахунковим вважається період, який починається з 01 числа місяця та триває до останнього числа (включно) поточного місяця (аркуш справи 62).

Згідно з п.3 вказаного вище порядку розрахунків за договором величина коштів, яку необхідно оплатити за спожиту електроенергію протягом розрахункового періоду, визначається наступним чином: обсяг спожитої електричної енергії між датами зняття показів розрахункових засобів обліку множиться на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду.

Пунктом 4 порядку розрахунків передбачено, що обсяг фактично спожитої електроенергії за розрахунковий період зазначається в ОСОБА_1 про використану електричну енергію, що складається за формою згідно до додатку до договору.

При цьому, в п.7 порядку розрахунків вказано, що споживач в розрахунковий період сплачує електроенергію плановими платежами (наростаючим підсумком):

- протягом 5 днів з початку розрахункового періоду не менше 40% від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене Договором;

- протягом 10 днів з початку розрахункового періоду не менше 70% від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене Договором;

- протягом 20 днів з початку розрахункового періоду не менше 100% від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене Договором.

Таким чином, відповідно до договору про постачання електричної енергії № 113/923 від 04.02.2008 року фактичне споживання електроенергії оформлюється одним документом - ОСОБА_1 про використану електричну енергію, який неможливо оформити реєстром. ОСОБА_1 за червень, жовтень та листопад 2013 року були надані для перевірки, що не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що сплата за водо- і електропостачання здійснюється не як авансовий платіж, а як сплата товару, який постачається безперервно, частками з остаточним розрахунком у кінці місяця із оформленням одного документа одного разу на місяць не пізніше останнього дня місяця (у даному випадку 30.06.2012 року, 30.09.2012 року, 30.06.2013 року, 31.10.2013 року, 30.11.2013 року). Тобто, отримувач водо- і електропостачання сплачує фактично поставлений на момент оплати товар.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції не приймає до уваги узагальнюючу податкову консультацію щодо окремих питань складання зведеної податкової накладної, затверджену наказом ДПС України від 21.12.2012 року № 1177, оскільки факт авансових платежів не був підтверджений у судовому засіданні.

На підставі викладеного суд вважає, безпідставним висновок відповідача про порушення ПрАТ «Луганський патронний завод» ст.ст.187, 198, 200, 201 ПК України, наказу Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної».

Щодо податкового повідомлення-рішення від 06.03.2014 року № НОМЕР_1 суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Із акту перевірки вбачається, що згідно додатку 10 до акту перевірки податкові накладні, які були включені до податкового кредиту за липень 2013 року та вересень 2013 року та не заявлені до бюджетного відшкодування у попередніх податкових періодах, сплачені у жовтні 2013 року на загальну суму 183999,00 грн. У підтвердження сплати ПрАТ «ЛПЗ» надано первинні документи за липень 2013 року та вересень 2013 року. Таким чином, на виконання п.200.1, абз.а п.200.4 ст.200 ПК України від'ємне значення ПрАТ «ЛПЗ», яке дорівнює сумі податку, фактично сплаченому отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг за жовтень 2013 року складає 183999,00 грн. та підлягає бюджетному відшкодуванню у жовтні 2013 року у сумі 183999,00 грн.

З урахуванням наведеного, на думку відповідача, ПАТ «ЛПЗ» було занижено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2013 року на суму 183999,00 грн.

При цьому, у податковому повідомлені-рішенні від 06.03.2014 року № НОМЕР_1 вказано, що ПрАТ «Луганський патронний завод» добровільно відмовляється від отримання суми заниження в розмірі 3466468,00 грн. як бюджетного відшкодування, зазначена сума підлягає врахуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів. Таким чином, необґрунтовано зазначено відповідачем, що збільшено на суму 183999,00 грн., а фактично безпідставно підприємство відмовляється від суми 3466468,00 грн. (аркуш справи 51).

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ПАТ «ЛПЗ» у цих правовідносинах було дотримано ст.ст.187, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.3 ст.200, ст.201 ПК України, законодавства України про бухгалтерський та податковий облік, а відтак, відсутнє завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2013 та за листопад 2013 року у розмірі 542076,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 р. у справі № 812/2512/14 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 р. у справі № 812/2512/14 залишити без змін.

Повне судове рішення складено та підписано 20 червня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

ОСОБА_2