Справа № 823/2002/18
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року справа № 823/2002/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (18000, м. Черкаси, вул. М. Грушевського, 53, далі ОСОБА_1, позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу з 01.01.2016 у звязку з несвоєчасною виплатою частини пенсії позивача за методикою відповідно до статей 1-3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року протиправною;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату позивачеві компенсації втрати частини доходу у звязку з несвоєчасною виплатою частини пенсії позивача за період з 01.01.2016 по 01.12.2017 за методикою відповідно до статей 1-3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що 13 грудня 2017 року позивачеві на виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2017 у справі № 711/7231/17 Головне управління провело перерахунок основного розміру пенсії позивача з 01.01.2016 та виплатило йому різницю між нарахованими та фактично виплаченими сумами пенсії за період з 01.01.2016 по 31.10.2017, але при цьому компенсацію витрат частини доходу з 01.01.2016 у звязку з несвоєчасною виплатою частини пенсії за методикою відповідно до статті Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року не нарахувало та не виплатило.

У звязку з вказаними обставинами позивач звернувся Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про проведення нарахування та виплати ОСОБА_2 компенсації втрати чистого доходу з 01.01.2016.

Відповідач листом від 10.05.2018 відмовив в задоволенні заяви позивача від 26.03.2018, мотивуючи це тим що Головне управління здійснило позивачеві виплату боргу відповідно до рішення суду без затримки на один і більше календарних місяців, а відтак немає підстав для проведення компенсації втрати частини доходів згідно зі статтею 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року.

В письмовому відзиві на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 відповідачем 04.04.2018 перерахунок пенсії здійснено за період з 01.01.2016 по 30.04.2018. Нараховано суму 7438,20 грн. Виплата перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до постанови № 103 і відповідача виникає лише з 01.01.2019.

Також, відповідач зазначає, що компенсація втрат частини доходів згідно зі статтею 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати проводиться в разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідач наголошує, що нараховану на виконання рішення суду доплату було виплачено без затримки на один і більше календарних місяців (перерахунок пенсії на виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2017 № 711/7231/17 відбувся 12.12.2017, кошти для зарахування доплати пенсії на рахунок позивача у банку було перераховано 13.12.2017), а тому підстав для проведення компенсації втрати частини доходів немає.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через пятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2017 у справі № 711/7231/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково, зокрема, зобовязано Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції і № 947 від 18 листопада 2015 року Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 та з урахуванням довідки № від 16.05.2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області.

12.12.2017 на виконання судових рішень Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивачеві та 13.12.2017 перераховані кошти для зарахування доплати пенсії на рахунок у банку позивача.

26 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо виплати компенсації втрати частини доходу, в якій просив у звязку з порушенням строків виплати пенсійного забезпечення, нарахувати і виплатити позивачеві компенсацію втрати частини доходу з 01.01.2016 по 01.01.2018, розрахувати її розмір за методикою відповідно до статті 3 Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати.

Листом № 197/С-10 від 06.04.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило ОСОБА_1 про те, що нараховану на виконання рішення суду доплату виплачено позивачеві без затримки на один і більше календарних місяців, а тому підстави для проведення компенсації втрати частини доходів згідно зі статтею 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати відсутні.

Не погодившись із зазначеною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Питання, повязані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати № 2050-III від 19.10.2000 (далі Закон № 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі Порядок № 159).

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у звязку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Наведене свідчить, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статтею 2 Закону України Закону № 2050-III та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом Пенсійного фонду) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За змістом ст. 4 Закону № 2050-III, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З аналізу норм Закону України Закону № 2050-III та Порядку № 159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

У постанові від 21.05.2014 у справі № 6-43цс14 Верховний Суд України зазначив, що за наявності визначених Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати умов у тому самому порядку компенсації підлягає присуджена за рішенням суду сума, якщо ці умови настали у звязку з несвоєчасним виконанням рішення суду

Тобто, коли суми нараховуються рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у звязку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

Тож, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів.

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Як свідчать матеріали справи, постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2017 у справі № 711/7231/17 набрала законної сили у звязку із набранням законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду, а саме ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017, яку відповідач отримав 08.12.2017.

Як встановлено судом на виконання вищевказаного рішення суду 12.12.2017 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провело перерахунок пенсії позивача та 13.12.2017 відповідачем перераховано на картковий рахунок позивача.

Отже, в даному випадку нарахування та виплата належних позивачеві сум була проведена без затримки в один і більше календарних місяців з моменту набрання рішенням суду у справі № 711/7231/17 законної сили.

Оскільки в даному випадку нараховані позивачу кошти були виплачені без затримки в один і більше календарних місяців з моменту набрання рішенням суду у справі № 711/7231/17 законної сили, суд не встановив підстав для виплати ОСОБА_1 компенсації, а Головне управління діяло в межах та у спосіб передбачений законодавством України.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295 підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 22.06.2018.

Суддя В.О. Гаврилюк