Справа № 820/4087/18
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків

25 червня 2018 р. Справа №820/4087/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Головного управління Національної гвардії України (вул. Народного Ополчення, буд. 9-А, м. Київ, 03151, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , Головного управління Національної гвардії України, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомогу ОСОБА_1 за встановлену повторно ІІ групу інвалідності поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом № 209/975, затверджене 29.12.2017 т.в.о. командувачем Національної гвардії України генерал - лейтенантом ОСОБА_2 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повторно подати комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року, документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишньому сержанту ОСОБА_1 , якого було виключено зі списків військової частини НОМЕР_2 з 09.12.1996 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині від 09.12.1996 № 239;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлену повторно II групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у відповідності до вимог, встановлених чинним законодавством України.

Також позивач просить суд зобов`язати військову частину НОМЕР_2 відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року відповідно до ст. 382 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначено, що Головне управління Національної гвардії України безпідставно відмовило позивачу у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням другої групи інвалідності при повторному огляді внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідачем, Військовою частиною НОМЕР_2 , надано відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, в якому просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з тим, що Військова частина НОМЕР_2 діяло в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством в сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей.

Відповідачем, Головним управлінням Національної гвардії України, надано відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, в якому просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з тим, що Головне управління Національної гвардії України, відмовляючи позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, діяло виключно в межах своїх повноважень, оскільки між первинним встановленням інвалідності та повторним пройшло більше двох років та жодним чином не порушувало права позивача.

Відповідно до приписів ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши доводи позову, відзивів проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в 2017 році комісією Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року (далі - Комісія) прийнято рішення щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлену повторно II групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Зазначене рішення оформлено протоколом № 209/975, затвердженим 29.12.2017 т.в.о. командувача Національної гвардії України генерал-лейтенантом ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи своє рішення, Комісія зазначила, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися не здійснюються.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню суб`єкта владних повноважень, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Аналогічні приписи містить п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Судом встановлено, що згідно з довідкою комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" обласної МСЕК №4 від 10.06.2015 серії 12 ААА № 104339 позивачу первинно встановлено з 09.06.2015 ІІІ групу інвалідності внаслідок з поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до пункту 13 Порядку комісією Головного управління Національної гвардії України прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги за ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату установлення інвалідності, - 182700 грн., а в подальшому військова частина НОМЕР_2 виплатила ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу (довідка від 10.07.2017 № 5/201-1).

Комунальним закладом охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» обласною МСЕК № 4 ОСОБА_1 з 01 липня 2017 року установлено повторно II групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (копія довідки від 07.06.2017 серії 12 ААА № 479204).

Посилання відповідачів про те, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності понад дворічний термін, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Позивачем надано до суду копію відповіді на адвокатський запит відносно дати надходження медичних документів до МСЕК ОСОБА_1 , 1965 р.н., який зареєстрований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Липковатівка, відповідно до якої Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» повідомив, що в 2015 році медичні документи ОСОБА_1 надійшли до МСЕК 09.06.2015; в 2017 році медичні документи ОСОБА_1 надійшли до МСЕК 06.06.2017.

Пунктом 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 передбачено, що датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

Відповідно до абзаців 1-2 пункту 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 104339 від 10.06.2015 встановлено дату чергового переогляду, а саме 09.06.2017.

Як встановлено судом вище, позивачем подано документи до МСЕК для чергового переогляду 06.06.2017, тобто заздалегідь до визначеного довідкою МСЕК серії 12 ААА № 104339 від 10.06.2015 чергового огляду.

За змістом ч. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплата одноразової грошової допомоги у разі встановлення вищої групи інвалідності настає за сукупності двох умов - якщо така група встановлена протягом двох років саме під час повторного переогляду.

Оскільки повторний переогляд призначено МСЕК у межах дворічного строку, до суду не надано доказів виникнення у позивача обставин, які б дозволяли на підставі п. 22 Положення № 1317 звернутись до МСЕК раніше дати повторного переогляду, визначеного довідкою МСЕК серії 12 ААА № 104339 від 10.06.2015, суд приходить до висновку, що ІІ група інвалідності встановлена позивачу компетентним органом у межах строку, визначеного приписами чинного законодавства, під час повторного переогляду, а тому посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на абзац 2 ч. 4 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про протиправність рішення комісії Головного управління Національної гвардії щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомогу ОСОБА_1 за встановлену повторно ІІ групу інвалідності поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом № 209/975, затверджене 29.12.2017 т.в.о. командувача Національної гвардії України генерал - лейтенантом ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 6 КАС України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Військової частини повторно подати комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року, документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишньому сержанту ОСОБА_1 , якого було виключено зі списків військової частини НОМЕР_2 з 09.12.1996 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині від 09.12.1996 № 239; зобов`язання Головного управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлену повторно II групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у відповідності до вимог, встановлених чинним законодавством України є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення; зобов`язання Головного управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року відповідно до ст. 382 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідачів подати звіт про виконання.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Головного управління Національної гвардії України (вул. Народного Ополчення, буд. 9-А, м. Київ, 03151, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомогу ОСОБА_1 за встановлену повторно ІІ групу інвалідності поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом № 209/975, затверджене 29.12.2017 т.в.о. командувачем Національної гвардії України генерал - лейтенантом ОСОБА_2 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повторно подати комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року, документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишньому сержанту ОСОБА_1 , якого було виключено зі списків військової частини НОМЕР_2 з 09.12.1996 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині від 09.12.1996 № 239.

Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлену повторно II групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у відповідності до вимог, встановлених чинним законодавством України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 25 червня 2018 року.

Суддя Котеньов О.Г.