Справа № 131/1701/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 131/1701/17

Головуючий у 1-й інстанції: Олексієнко О.Ю.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

19 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 квітня 2018 року (ухвалене в м. Іллінці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №3338/20500/17 від 11 жовтня 2017 року.В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на незаконність винесення митним органом постанови у справі про порушення ним митних правил, оскільки вважає що відповідачем, при прийнятті оскаржуваної постанови, порушено процедуру розгляду справ про порушення митних правил, визначену ст. 526 МК України.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття постанови в справі про порушення митних правил та притягнення позивача до відповідальності, який в свою чергу не довів наявність обставини, які б перешкодили йому виконати вимоги законодавства України яким врегульовано особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимог в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не було в повній мірі з'ясовано дійсних обставин справи та невірно застосовано норми матеріального права. На думку апелянта, відповідачем протиправно позбавлено його права, закріпленого у статті 498 Митного кодексу України на участь у розгляді справи про порушення ним митних правил.

18 червня 2018 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому він вказує на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте правомірно, а висновки апелянта спростовані встановленими в суді обставинами справи та наявними доказами. Відповідач зазначає, що оскаржувана постанова митного органу прийнята з дотриманням вимог митного законодавства, на підтвердження чого, надано всі необхідні докази. Враховуючи зазначене, відповідач просить залишити рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 квітня 2018 без змін.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що 30 червня 2017 року ОСОБА_2 через пункт пропуску "Устилуг" Волинської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб "VW MULTIVAN", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою транзиту (особисте користування).

Відповідно до Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску АСМО "Інспектор" встановлено, що інформація щодо вивезення за межі митної території України зазначеного транспортного засобу відсутня. Тобто даний автомобіль, в порушення ст. 95 Митного кодексу України, за межі митної території України, в установлений законодавством десятиденний строк позивачем вивезено не було.

У зв'язку з проведенням перевірки по вказаному факту, листом Волинської митниці ДФС від 28.07.2017 року позивача було запрошено для проведення митної перевірки щодо вищезазначеного транспортного засобу.

ОСОБА_2 не з'явився до відповідача, натомість надіслав лист з проханням про продовження строку явки для надання пояснень, так як він не може прибути у строк, вказаний митницею (а.с.11).

Листом від 04.09.2017 року Волинська митниця ДФС, повідомила позивача про необхідність прибути 14.09.2017 року о 10 год. до Волинської митниці ДФС для дачі пояснень. Вказаний лист позивач отримав 11.09.2017 року, проте для дачі пояснень до Волинської митниці ДФС не прибув.

14 вересня 2017 року Волинською митницею складено протокол № 3338/20500/17 за ч. 3 ст. 470 МК України про порушення ОСОБА_2 митних правил, в якому зазначалося, що розгляд справи відбудеться 11 жовтня 2017 року о 10:00 год.

Копію вказаного протоколу було направлено позивачу листом від 14.09.2017 року та отримано останнім 20.09.2017 року.

Суд зауважує, що позивач 13.09.2017 року направив до відповідача листа з клопотанням про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з перебуванням за межами м.Хмельницького, який згідно матеріалів справи було отримано Волинською митницею ДФС лише 15.09.2017 року та 21.09.2018 року останнім було надано відповідь позивачу на вищевказаний лист.

11 жовтня 2017 року Волинською митницею винесено постанову в справі про порушення митних правил № 3338/20500/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у порушенні митних правил та наклала на нього стягнення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн (а.с.8-9).

Не погоджуючись з рішенням митного органу позивач оскаржив його в судовому порядку.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та вирішуючи питання обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст.93 МК України - товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За правилами ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:

1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення);

3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, представниками відповідача доведено та підтверджено матеріалами справи, що позивач, в порушення вимог ст.95 МК України, більше ніж на десять діб перевищив строк доставки транспортного засобу до органу доходів і зборів, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, внаслідок чого, останнього було обгрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення відповідачем його права, закріпленого у статті 498 Митного кодексу України на участь у розгляді справи про порушення ним митних правил, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Згідно із ст. 525 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

При цьому, наведені правові норми, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, також містять й певні застереження, націлені на попередження зловживання особою такими правами та на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень.

Водночас, одним із зазначених застережень є можливість розгляду митним органом справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо вона була попереджена належним чином про дату, час та місце розгляду її справи і станом на момент розгляду її справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу також на те, що право позивача бути присутнім під час розгляду справи про порушення митних правил не є підставою для зловживання ним своїми правами та безпідставного затягування розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач був повідомлений належним чином про розгляд митним органом справи про порушення ним митних правил, оскільки у відповідності до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, він особисто 20.09.2017 року отримав примірник протоколу про порушення митних правил №3338/20500/17 від 14.09.2017 року.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що відповідачем попередньо, 28.07.2017 року, було надіслано на адресу позивача виклик №909/03-70-62, в якому зазначалось про необхідність його явки до Волинської митниці для надання пояснень з приводу проведення перевірки законності перебування автомобіля марки "VW MULTIVAN", р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації -Литва), на митній території України.

Враховуючи факт отримання позивачем вказаного виклику, що мало місце 18.08.2017 року (а.с. 45), суд доходить до висновку про обізнаність останнього про сам факт проведення митним органом перевірки законності перебування на митній території ввезеного ним 30.06.2017 автомобіля та наявність в його діях порушення ст. 579 Митного кодексу України, яким визначений обов'язковий характер виконання законних розпоряджень та вимог посадових осіб митної служби.

При цьому, посилання позивача на його клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки воно надійшло на адресу відповідача лише 12.10.2017 року, тобто вже після розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що у зв'язку з неможливістю прибути на розгляд справи про порушення митних правил, він міг реалізувати свої права, передбачені статтею 498 Митного Кодексу України, зокрема шляхом надіслання на адресу митного органу письмових пояснень щодо обставин справи чи вповноважити представника представляти його інтереси, тощо.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про те, що відповідачем неодноразово вчинялись дії для розгляду справи за участю позивача, проте ОСОБА_2 жодного разу не з'явився до Волинської митниці ДФС, для надання відповідних пояснень, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил визначених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваноого рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.