Справа № 813/1596/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3967/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Кушнерика М. П., Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі № 813/1596/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі начальника Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі начальника Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності.

Позивач просив визнати протиправною бездіяльність начальника Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області Гарасима П.С. щодо не реагування належним чином на його заяву від 12.02.2018 та не внесення відомостей у ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення у строки передбачені КПК України.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі начальника Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, відмовлено.

Роз'яснено позивачу право на звернення з цим позовом до суду в порядку кримінального судочинства.

Ухвалу судді оскаржив ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суддя суду першої інстанції помилково відмовив йому у відкритті провадження у справі, зазначивши, що справа має розглядатися за нормами КПК України, оскільки даний спір стосується визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною, що є публічно-правовим спором. Крім того, звертає увагу за аналогічних обставин на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 у справі №813/283/18 за його позовом до Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Вважаючи, що спір є публічно-правовим, скаржник просить скасувати ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Оскільки усі учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вважаючи, що таку може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що даний спір не містить ознак публічно-правового спору, оскільки скарги на дії (бездіяльність) начальника Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не внесення відомостей у ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення у строки передбачені КПК України повинно розглядатись судом в порядку, визначеному нормами КПК України.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, при цьому враховує таке.

Частиною 1 ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З наведеного випливає, що для віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду визначальними є його публічно-правовий характер та суб'єктний склад спірних правовідносин.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв'язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п.10 ст. 3 КПК України).

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено параграфом 1 глави 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Як видно з матеріалів справи, позивач 12.02.2018 звернувся із заявою про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 за ст. 126 КК України. 19.02.2018 ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова у справі №462/746/18 задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов'язано службову особу Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення внести до ЄРДР відомості, які містяться у заяві ОСОБА_1 від 12.02.2018 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3

Відповідно до рішення Конституційного суду України №6-рп/2001 від 23.05.2001 (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України), захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб органів міліції, прокуратури має свої особливості і не належить до управлінської сфери.

Крім того, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп, з метою реалізації положень статті 55 Конституції України та недопущення обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина у разі оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, органу дізнання стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини такі скарги суди повинні розглядати аналогічно до порядку оскарження до суду рішень і дій прокурора, слідчого, органу дізнання, встановленого КПК України.

Аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини щодо розгляду заяв про вчинення кримінального правопорушення (в тому числі заяви позивача від 12.02.2018) за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що спір, що виник між сторонами в даній справі підлягає розгляду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком судді суду першої інстанції в частині того, що вимоги позивача про оскарження бездіяльності посадової особи Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області під час організації перевірки заяви про кримінальне правопорушення повинні бути розглянуті в межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Посилання позивача за аналогічних обставин на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 у справі №813/283/18, є безпідставними, оскільки предметом розгляду вказаної адміністративної справи є бездіяльність посадової особи Головного управління Національної поліції щодо не розгляду заяви позивача про притягнення до дисциплінарної відповідальності іншої посадової особи Головного управління Національної поліції за її нетактовну поведінку. Розгляд вказаної заяви не пов'язаний з повідомленням про вчинені або підготовлювані злочини.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суддею суду першої інстанції правильно роз'яснено позивачу його право на звернення з цим позовом до суду в порядку кримінальної юрисдикції.

За таких обставин підстави для скасування ухвали судді Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі № 813/1596/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді М. П. Кушнерик
Д. М. Старунський