Справа № 804/3162/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2018 року Справа № 804/3162/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: В.В. Ількова,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 організації Дніпропетровська правозахисна громадська організація в інтересах членів своєї ОСОБА_1 організації ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
02.05.2018 року позивач ОСОБА_1 організація Дніпропетровська правозахисна громадська організація в інтересах членів своєї ОСОБА_1 організації ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо ненадання публічної інформації ОСОБА_3, ОСОБА_2 за запитом від 16.04.2018 року в порядку і строк визначені Законом України Про доступ до публічної інформації;
- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області по забезпеченню своєчасного виконання запиту ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 16.04.2018 року про надання публічної інформації;
У обґрунтування позову зазначено, що позивачі звернулися до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з інформаційним запитом від 16.04.2018 року про надання інформації по суті запита та наданням копії документів. Запит був отриманий відповідачем 16.04.2018 року. Позивачі зазначають, що на день подання цього позову, відповіді на вищевказану заяву відповідач не надав, тому позивачі звернулися до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року, після залишення позовної заяви без руху, було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 05.06.2018 року.
05.06.2018 року розгляд справи призначено на 18.06.2018 року.
18.06.2018 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 організації Дніпропетровська правозахисна громадська організація в інтересах членів своєї ОСОБА_1 організації ОСОБА_2, ОСОБА_3 згідно якого, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що жодних порушень з боку відповідача не має, відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог, відсутність порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», у звязку із чим, підстав для задоволення позову немає.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
16.04.2018 року ОСОБА_4А та ОСОБА_3 звернулися до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з інформаційним запитом щодо надання інформації по суті запита та копії документів, а саме:
- кого (П.І.Б., посада, звання, номер кабінету, службового телефону, місцезнаходження) призначено слідчим по досудовому розгляді (розслідуванні) заяв від 07.03.2018 року (ЖЕО 9691, 9713, 9760);
- чи перенаправлялася на адресу відповідача із Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР за належністю листом заява ОСОБА_3 від 15.03.2018 року, але помилково була зареєстрована медичним коледжем 15.03.2018 року № 01-04/195;
- якщо перенаправлялась, та зазначити дату реєстрації, вхідний реєстраційний номер у журналі вхідної кореспонденції поліції листа за яким додатком перенаправлена заява від 15.03.2018 року № 01-04/195;
- якщо заява ОСОБА_3 від 15.03.2018 року № 01-04/195 знаходиться на розгляді, то зазначити кого (П.І.Б., посада, звання, номер кабінету, службового телефону, місцезнаходження) призначено відповідальним за розгляд заяви і на якій стадії знаходиться розгляд цієї заяви (а.с.7).
Також, до інформаційного запиту від 16.04.2018 року позивачами ОСОБА_4А та ОСОБА_3 було долучено копію запита ОСОБА_3 № 01-04/195 від 15.03.2018 року (а.с.7).
Позивачі в позовній заяві зазначили про те, що станом на день подання цього позову, 02.05.2018 року, відповіді Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на інформаційний запит ОСОБА_4А та ОСОБА_3 від 16.04.2018 року надано не було, у звязку із чим позивачі звернулися до суду за захистом порушених прав.
Досліджуючи матеріали справи, суд встановив таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).
Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
За загальним правилом, публічна інформація є відкритою. Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію.
Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Нормами статті 6 Закону № 2939-VI визначено критерії обмеження доступу до публічної інформації. Згідно частини другої цієї статті обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2)розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Таким чином, доступ до інформації може бути обмежено лише за умови додержання сукупності всіх трьох зазначених підстав, які в цьому спорі відсутні.
Частиною 2 ст. 10-1 Закону № 2939-VI визначено, що будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обовязковим посиланням на джерело отримання такої інформації.
Згідно з п.6 ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядник інформації зобов'язаний, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Відповідно до статті 23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2)відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
При цьому, слід зазначити, що у силу норм ч. 3 ст. 23 зазначеного Закону, оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 16.04.2018 року ОСОБА_4А та ОСОБА_3 звернулися до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з інформаційним запитом щодо надання інформації по суті запита та копії документів до відповіді (а.с.7).
Так, згідно листа Шевченківського відділення поліції № 45.7/2169 від 18.04.2018 року вбачається, шо ОСОБА_2 було повідомлено про те, що запит який надійшов до Шевченківського ВП ДВГ ГУНП в Дніпропетровській області, було зареєстровано за вх.7зі від 16.04.2018 року та розглянуто.
Згідно листа № 45.7/2169 від 18.04.2018 року відповідачем була надана відповідь на інформаційний запит ОСОБА_2 вх. № 7зв від 16.04.2018 року, в якому зазначено, що відповідач надсилає запитувану інформацію щодо прийнятих рішень, зареєстрованих у Шевченківському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області:
- ЖЄО від 07.03.2018 № 9691, матеріал списано до справи відповідно ЗУ «Про звернення громадян» 26.03.2018 за № 4013 (вик. СП ВП ОСОБА_6О.);
- ЖЄО від 07.03.2018 № 9713, матеріал списано до справи відповідно ЗУ «Про звернення громадян» 26.03.2018 за № 4015(вик. СП ВП ОСОБА_6О.);
- ЖЄО від 07.03.2018 № 9760, матеріал списано до справи відповідно ЗУ «Про звернення громадян» 26.03.2018 за № 4012(вик. СП ВП ОСОБА_6О.);
- ЖЄО від 16.03.2018 № 1 1336, матеріал списано до справи відповідно ЗУ «Про звернення громадян» 29.03.2018 за № 4275(вик. СП ВП ОСОБА_6О.);
Також, повідомлено, про те, що лист від 15.03.2018 вих. № 01-04/195 з КВНЗ «Дніпропетровський базовий медичний коледж» на адресу Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не надходив.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного, та те, що відповідачем було надано відповідь у передбачений законом строк на інформаційний запит позивачів від 16.04.2018 року, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в частині ненадання публічної інформації ОСОБА_3, ОСОБА_2 за інформаційним запитом від 16.04.2018 року в порядку і строк визначені Законом України Про доступ до публічної інформації та в частині визнання протиправною бездіяльність Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області по забезпеченню своєчасного виконання запиту ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 16.04.2018 року про надання публічної інформації, задоволенню не підлягають.
Згідно з матеріалами справи, відповідачем не в повному обсязі було надано відповідь на інформаційний запит позивачів від 16.04.2018 року, стосовно:
Отже, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було не в повному обсязі було надано відповідь на інформаційний запит позивачів від 16.04.2018 року.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.
Судом не встановлено іншу особу, крім відповідача, яка є належним розпорядником запитуваної позивачами публічної інформації.
Таким чином, виходячи вищевикладеного, відповідач в даному випадку, є розпорядником публічної інформації, яка має суспільний інтерес і не може бути обмежена в доступі, що вказує на порушення відповідачем права позивачів на доступ до повної інформації.
Разом з тим, суд звертає увагу, що з урахуванням встановлених судовим розглядом порушень прав та інтересів позивача, варто зважати на ефективність способу їх захисту з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року №361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Таким чином, з урахуванням зазначеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині зобовязання Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 16.04.2018 року та надати ОСОБА_2, ОСОБА_3 повну інформацію в порядку і строк визначені Законом України Про доступ до публічної інформації із урахуванням висновків суду.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.
Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи вищевикладене, відповідачем не було доведено правомірності своїх дій щодо не надання повної відповіді на інформаційний запит позивачів від 16.04.2018 року.
Таким чином, суд приходить до висновку що адміністративний позов ОСОБА_1 організації ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області підлягає задоволенню в частині зобовязання Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 16.04.2018 року та надати ОСОБА_2, ОСОБА_3 повну інформацію в порядку і строк визначені Законом України Про доступ до публічної інформації із урахуванням висновків суду.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для стягнення судових витрат у суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 організації Дніпропетровська правозахисна громадська організація в інтересах членів своєї ОСОБА_1 організації ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов'язати Шевченківський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 16.04.2018 року та надати ОСОБА_2, ОСОБА_3 повну інформацію, в порядку і строк визначені Законом України Про доступ до публічної інформації із урахуванням висновків суду.
У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 організації Дніпропетровська правозахисна громадська організація в інтересах членів своєї ОСОБА_1 організації ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков