Справа № 404/5869/16-а(2-а/404/47/17)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2018 року

Київ

справа №404/5869/16-а(2-а/404/47/17)

адміністративне провадження №К/9901/21936/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №404/5869/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, треті особи - Пенсійний фонд України, Міністерство внутрішніх справ України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України, постановленої 23 травня 2017 року суддею Кравцовим О.В., -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у якому, з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не проведення перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268";

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268", починаючи з 1 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіту про виконання рішення суду;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у розмірі 69 % від грошового забезпечення (за вислугу 23 роки та (+ 5% до загальної вислуги років).

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 7 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що заявлені позовні вимоги є передчасними.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року відмовлено у відкриті касаційного провадження у справі на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

У липні 2017 року ОСОБА_1 (в порядку глави 3 розділу ІУ Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до 15.12.2017) направив до Верховного Суду України заву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 25 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі.

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) матеріали заяви передано до Верховного Суду.

У заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вказує на неоднаковість застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 07 червня 2017 року (К/800/18271/17) надано правову оцінку обставинам справи та по-іншому застосовано норми Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268".

Перевіривши наведені у заяві доводи, суд дійшов висновку про порушення Вищим адміністративним судом України норм процесуального права під час постановлення ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження в частині ненадання оцінки доводам скаржника, викладеним у касаційній скарзі.

Так, Вищий адміністративний суд України відмовив у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, відмова суддею-доповідачем у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, має свої особливості.

Так, відповідно до зазначеної норми суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадку, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми суддя-доповідач, відмовляючи у відкритті касаційного провадження у справі, перевіряє оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, зокрема їх обґрунтованість (висновки про застосування норм матеріального і процесуального права) на відповідність доводам, викладеним у касаційній скарзі. Установленням того, що ці доводи є необґрунтованими, тобто не спростовують висновків судів, зроблених у оскаржуваних рішеннях, і для цього немає необхідності перевіряти матеріали справи, суддя-доповідач фактично і юридично проводить касаційний перегляд оскаржуваних рішень судів.

При цьому, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Разом з цим, Вищий адміністративний суд України, постановляючи ухвалу про перегляд якої ставиться питання, не надав оцінки доводам, викладеним у касаційній скарзі, не перевірив висновків судів, які зроблені у оскаржуваних рішеннях, чим порушив норми процесуального права.

Натомість у судовому рішенні, наданому для порівняння, Вищий адміністративний суд України за результатами перевірки касаційної скарги, надав оцінку оскаржуваним судовим рішенням, а також доводам касаційної скарги.

Отже, рішення суду касаційної інстанції у справі, що розглядається, прийнято з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до частини четвертої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України заяву позивача слід задовольнити частково, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року - скасувати, а справу направити до суду касаційної інстанції для вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статтями 241, 242, 243 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року - скасувати, а справу передати до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

_____________________

_____________________

_____________________

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду