Справа № 522/6894/18
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №522/6894/18
Провадження №2-а/522/1072/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеса

у складі:головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (колишня ОСОБА_2) ОСОБА_3 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа заступник начальника управління начальник інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До суду 19.04.2018р. надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (колишня ОСОБА_2) ОСОБА_3 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа заступник начальника управління начальник інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №036/17/166-вих від 29.03.2017 року та просив поновити строк н звернення до суду.

В обґрунтування заяви зазначено, що 29.03.2017 року заступником начальника управління ДАБК ОМР ОСОБА_4 за наслідками розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, було винесено постанову №036/17/166-вих від 29.03.2017 року. Оскаржувану постанову складено на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 15.03.2017 року, протоколу про правопорушення від 15.03.2017 року, припису про усунення порушень від 15.03.2017 року. У постанові вказано, що позивач здійснювала на момент перевірки самовільні роботи з реконструкції нежитлових приміщень першого поверху будівлі, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, буд. 18. Позивачку визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказує, що вона є незаконною з тих підстав, що позивачка не могла здійснювати самовільні роботи з реконструкції нежитлових приміщень, оскільки не володіла вказаним обєктом нерухомості. На підставі Договору купівлі-продажу від 16.05.2011 року ТОВ «Науково Комерційна Фірма «Контур» є власником ? нежитлових приміщень офісу за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, буд. 18. На підставі договору дарування від 28.05.2010 року власником ? частини приміщення є ОСОБА_5 ОСОБА_1 отримала приміщення в оренду згідно договору оренди №2 від 01.01.2017 року. Згідно акту прийому-передачі від 28.02.2017 року приміщення було повернуто з оренди. Крім того на день складення постанови позивачка взагалі припинила орендні правовідносини. Крім того, позивачка відзначила, що її не повідомляли про притягнення її до адміністративної відповідальності. Постанова відправлялася за адресою: Одеська область, Овідіопольский район, с. Сухий Лиман, вул. Чорноморців, буд. 28-а, де позивачка не мешкає, не зареєстрована та не здійснює підприємницьку діяльність.

Разом з позовом надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, оскільки про існування постанови позивачці стало відомо після випадкового виявлення постанови державного виконавця про накладення арешту на майно позивачки. З матеріалами виконавчого провадження ознайомлена лише 10.04.2018 року, тому строк звернення до суду пропущений з поважних причин.

Ухвалою суду від 26.04.2018 року провадження у справі відкрито, судове засідання призначене на 06.06.2018 року.

Ухвалою суду від 06.06.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Управління ДАБК ОМР про передачу справу за підсудністю.

У судове засідання учасники справи не зявилися, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином.

Крім того, сторона відповідача була обізнана про розгляд даної справи в Приморському районному суді м. Одеси, що зокрема підтверджується тим, що вони зверталися до суду 06.06.2018 року з клопотанням про передачу справи за підсудністю. Проте відзиву протягом встановленого в ухвалі суду про відкриття провадження строку (15 днів) до суду не надходило.

У звязку з закінченням строків для подачі відзиву 21.06.2018 року, суд вважає за необхідне ухвалити рішення 21.06.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень..

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 29.03.2017 року заступником начальника Управління начальника інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_4 винесено постанову №036/17/166-вих, згідно якої фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні право рушення, передбаченого а. 4 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на неї штраф у розмірі 144 000 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що приміщення, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, буд. 18 належить на праві власності ТОВ «Науково Комерційна Фірма «Контур», проте з 02.08.2016 року приміщення знаходиться в оренді ФОП ОСОБА_2 (нині ОСОБА_1) Н.Ю. На момент перевірки встановлено, що позивачка виконувала роботи з реконструкції нежитлового приміщення, а саме перенесено санвузол з приміщення №5 до приміщення №3, демонтовано несучу стіну між приміщеннями №3 та №2, влаштовано вхідних вузол в зовнішній несучій стіні на місто одного з віконних прорізів приміщення №3. Будівельні роботи здійснювалися без отримання спеціального дозволу на виконання робіт.

З витягу про державну реєстрацію прав №34037086 від 07.05.2012 року вбачається, що власником 1/2 частки нежитлових приміщень офісу, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, буд. 18 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково комерційна фірма «Контур».

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що власником ? частини нежитлових приміщень офісу, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, буд. 18 є ОСОБА_6.

Згідно договору оренди №2 від 01.01.2017 року ФОП ОСОБА_1 отримала вищевказані приміщенні в оренду від ТОВ «Науково Комерційна фірма «Контур». Згідно п. 6.2 Договору оренди №2 даний договір діє до 28.02.2017 року.

Актом прийому-передачі підтверджується, що нежитлові приміщення офісу були повернуті орендодавцю 28.02.2017 року.

Крім того, свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №260252 від 31.07.2016 року підтверджується, що ОСОБА_2 31.07.2016 року уклала шлюб та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_1.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КУпАП, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Частиною 1 ст. 2446 КУпАП передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96 1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188 42).

З постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №036/17/166-вих від 29.03.2017 року вбачається, що перевірку було проведено 15.03.2017 року, в той час як нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, буд. 18 були повернуті орендодавцеві ТОВ «Науково комерційна Фірма «Контур».

Дані обставини представником відповідача належними та допустимими доказами не спростовані.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення як виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зазначені в статті 280 КУпАП. Зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 7 КУпАП.

Крім того, у відповідності до ст. 278 КпАП України при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядатиме справу, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач не був повідомлений про розгляд справи, стороною відповідача не надано доказів, які б підтверджували, що були підстави здійснювати розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 (колишня ОСОБА_2) Н.Ю..

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тобто, доведення невинуватості не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме особа, яка притягає особу до адміністративної відповідальності повинна довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд бере до уваги положення ч. 2 ст. 77 КАС України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Таким чином, враховуючи те, що на момент перевірки та складення Постанови про притягнення до відповідальності ОСОБА_2, остання не володіла та не користувалася приміщеннями, за реконструкцію яких було складено постанову, а також те, що відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вказаного, тож вина ОСОБА_1 в порушенні п. 4 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» не доведена, а склад правопорушення взагалі відсутній.

Щодо поновлення строків звернення до суду, то варто відзначити наступне.

Роздруківкою з сайту «Укрпошти», відстеження поштового відправлення №664, позивачка не отримувала Постанову про притягнення її до відповідальності, Поштове відправлення повернулося до Управління ДАБК з відміткою «за закінченням строків зберігання»

Згідно копії заяви представника позивачки ОСОБА_7 ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження відбулося 10.04.2018 року, а позов подано до суду 19.04.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску процесуальних строків є поважним, тож необхідно поновити позивачу процесуальні строки звернення до суду для надання можливості захистити свої права в передбачений законодавством спосіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1, а постанова №036/17/166-вих від 29.03.2017 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 16, 63 Конституції України, ст.ст. 2,-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строків звернення до суду задовольнити.

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (колишня ОСОБА_2) ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6), третя особа заступник начальника управління начальник інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_4 (м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6), про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Постанову заступник начальника управління начальник інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_4 №036/17/166-вих від 29.03.2017 року щодо притягнення до відповідальності фізичну особу підприємця ОСОБА_2 (нині ОСОБА_1) ОСОБА_3 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності скасувати.

Рішення суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання постанови суду.

Повний текст рішення суду складено 21.06.2018 року.

Суддя: Домусчі Л.В.