Справа № 800/507/17
Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 800/507/17

Провадження № 11-263сап18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В. С.,

судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н.П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду (Гімон М. М.) від 20 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя про скасування ухвали та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), у якому просив скасувати ухвалу Першої дисциплінарної палати ВРП від 12 жовтня 2017 року № 3279/1дп/15-17 про відмову у відкритті дисциплінарного провадження стосовно суддів Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 17 листопада 2017 року відмовив у відкритті провадження за п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України у редакції, чинній на момент постановлення цієї ухвали), оскільки таку заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

05 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про роз'яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2017 року та просив роз'яснити йому до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 та роз'яснено позивачу, що рішення Дисциплінарної палати ВРП не підлягає оскарженню в судах, а підлягає оскарженню виключно до ВРП. Крім того, суд зазначив, що на момент звернення позивача із відповідною позовною заявою до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, могли бути оскаржені, зокрема, акти ВРП, а не її Дисциплінарної палати.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду його заяви до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Обґрунтовуючи свої доводи, скаржник зазначає про невідповідність ухвали суду першої інстанції засадам верховенства права, оскільки висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що рішення Дисциплінарної палати ВРП не підлягає оскарженню в судах, а підлягає оскарженню до ВРП суперечить нормам ст. 55, 124 Конституції України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та надані на противагу їм аргументи ВРП, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою про роз'яснення судового рішення), якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи з приписів вказаної норми, підстави для роз'яснення судового рішення існують тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, та без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду роз'яснив право позивача на оскарження рішення Дисциплінарної палати ВРП виключно до ВРП за наявності відповідного дозволу на таке оскарження.

Велика Палата Верховного Суду не погоджується з таким твердженням суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 45 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) передбачено, що рішення про відмову у відкритті дисциплінарної справи ухвалюється Дисциплінарною палатою та оскарженню не підлягає.

Разом з тим, у розумінні ст. 51, 52 Закону № 1798-VIIIоскарженню до Вищої ради правосуддя підлягає виключно рішення дисциплінарного органу Вищої ради правосуддя, прийняте за результатами розгляду скарги на дії судді по суті. Право на таке оскарження має суддя, щодо якого було ухвалено відповідне рішення.

З викладених законодавчих приписів можна зробити висновок, що ухвала Дисциплінарної палати від 12 жовтня 2017 року № 3279/1дп/15-17 про відмову у відкритті дисциплінарного провадження стосовно суддів Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не може бути самостійним предметом судового розгляду.

Водночас Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 15 лютого 2018 року у справі № П/800/526/17 та від 22 березня 2018 року у справі № П/9901/135/18 .

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_3 має право оскаржити ухвалу Дисциплінарної палати про відмову у відкритті дисциплінарного провадження до ВРП, є помилковим, оскільки така ухвала взагалі не підлягає оскарженню заявником до суду.

Оскільки право роз'яснення судового рішення належить лише суду, який постановив відповідне рішення, у Великої Палати Верховного Суду відсутні такі повноваження, а тому слід скасувати ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року та направити справу для продовження розгляду заяви ОСОБА_3 про роз'яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2017 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 242, 254, 266, 315, 320, 322 КАС України, ВеликаПалата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року - задовольнити частково.

Ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду заяви ОСОБА_3 про роз'яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2017 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Князєв

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді:

Н. О. Антонюк Н. П. Лященко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

В. В. Британчук Л. І. Рогач

Д. А. Гудима О. М. Ситнік

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

Л. М. Лобойко