Справа № 523/14888/17
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 523/14888/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Сувертак І.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Запорожана Д.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції м. Одеси Гусєвої Ольги Олександрівни, Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції НПУ про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИЛА:

24.10.2017 року ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії АР №376740 від 07.10.2017р. відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення за порушення ч.3 ст.122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що він 07 жовтня 2017 року керуючи транспортним засобом «Toyota Prado UX» номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Чорноморського козацтва у м. Одесі.

Рухаючись під Пересипським мостом в бік п. Котовського по вул. Чорноморського козацтва у м. Одесі зазначеного дня о 16 год. 20 хв. він звернув увагу на патрульний автомобіль державний номер 3508, який здійснив зупинку на проїзній частині дороги, чим створив перешкоди дорожнього руху іншим учасникам руху. З метою недопущення аварійної ситуації та хвилюючись за безпеку співробітників поліції позивач проїжджаючи біля них, максимально знизив швидкість руху та через відкрите вікно попередив поліцейських про можливу небезпеку на проїзній частині дороги.

Однак інспектор патрульної поліції звернулась до нього з проханням зупинитись, після чого інспектором патрульної поліції 4-ої роти 4-го батальйону УПП в Одеській області ДПП Гусєвою Ольгою Олександрівною було винесено постанову серії АР № 376740, якою до гр. ОСОБА_2 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч. З ст. 122 КУпАП, а саме, порушення правил зупинки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Оскільки позивач з зазначеною постановою не погоджується та вважає, що правил дорожнього руху ним порушено не було він звернувся з зазначеним позовом до суду.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 травня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції м. Одеси Гусєвої Ольги Олександрівни, Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (65114, м.Одеса, вулиця Академіка Корольова,5), про скасування постанови серії АР №376740 від 07.10.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності - залишено без задоволення, залишено без змін постанову серії АР №376740 від 07.10.2017р. відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 07.10.2017 р. інспектором патрульної поліції 4-ої роти 4-го батальйону УПП в Одеській області ДПП Гусєвою Ольгою Олександрівною було винесено постанову серії АР № 376740, якою до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч. З ст. 122 КУпАП, а саме, порушення правил зупинки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Так, приблизно о 16 год. 20 хв. поліцейські помітили та зафіксували засобами відеозйомки, як громадянин ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Toyota Prado UX» номерний знак НОМЕР_2, рухався з вул. Балківській в напрямку вул. Чорноморського Козацтва та проїжджаючи у другій з права смузі під Пересипським мостом здійснив зупинку другим рядом біля автомобіля патрульної поліції, котрий стояв в крайній правій смузі, чим створив перешкоду дорожньому руху, порушив п. 15.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Проїзна частина на момент вчинення правопорушення мала дві повноцінні смуги для руху, третя смуга була перекрита у зв'язку з дорожніми роботами.

Так, як авто поліції займало крайню праву смугу, у зв'язку з необхідністю усунення правопорушення вчиненого іншим водієм, а позивач здійснив зупинку у другій смузі, то його зупинника суттєво заважала руху інших транспортних засобів (змушувала водіїв маневрувати, зменшувати швидкість аж до зупинки за для об їзду транспортного засобу ОСОБА_2.).

Позивач здійснив саме зупинку, яка тривала приблизно 30 сек. (підтверджують відеозаписи з камер поліції та відеореєстратора позивача), та була припинена вимогою інспектора Гусєвої О.О. припинити правопорушення й проїхати далі.

На підтвердження факту вчинення громадянином ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. З ст. 122 КУпАП надано) пояснення інспектора Гусєвої Ольги Олександрівни (безпосередньо бачила порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху); 2) фотографії з місця вчинення правопорушення, на яких видно місце та спосіб розташування ТЗ позивача, дорожню обстановку в місці вчинення правопорушення, час початку зупинки та її завершення; 3) відеозаписи з камер поліцейських та відеозаписи позивача, на яких підтверджуються відображені на фото обставини та містяться пояснення позивача про визнання факту вчинення зупинки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття постанови.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 15.4 Правил дорожнього руху України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень ОСОБА_2, що рухаючись по вул. Балківській в сторону вул. Чорноморського козацтва, він був вимушений припинити рух, оскільки контейнеровоз, що рухався по правому ряду почав перестроюватись у середній ряд, бо його руху перешкоджав автомобіль патрульної поліції, що стояв у правому ряді саме під мостом, перед автомобілем патрульних стояв інший транспортний засіб, хоча с переду них, було достатньо вільного місця. Вказаний автомобіль патрульних суттєво заважав іншим учасникам дорожнього руху у тому числі і позивачу, а різка зміна траєкторії руху контейнеровозу міг би спричинити зіткнення транспортних засобів, вказана ситуація і послугувала для висловлення ОСОБА_2 зауваження співробітникам патрульної поліції, після чого його зупинили.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що виходячи з пунктів 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, а у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що інспектором патрульної поліції в оскаржуваній Постанові серії АР № 376740 зазначено порушення п. 15.4 ПДР, що передбачає правила саме стоянки автомобільного транспорту, хоча в самій Постанові серії АР № 376740 вказано що ОСОБА_2 здійснив зупинку транспортного засобу.

Пунктом 15.4 ПДР передбачено, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди. Однак, з Постанови серії АР № 376740 вбачається, що ОСОБА_2 здійснив ніби то зупинку на проїжджій частині у другому ряді, чим суттєво заважав руху іншим транспортним засобам, тим самим порушивши п. п. 15.4 ПДР.

Правила дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року розрізняє поняття зупинки та стоянки транспортного засобу, а саме:

зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Норми п. 15 Правил дорожнього руху, також розрізняють правила зупинки та правила стоянки транспортного засобу. ЗУ «Про правила дорожнього руху» чітко визначено, місця та випадки заборони стоянки та зупинки транспортного засобу.

П. 15.9. Зупинка забороняється:

а) на залізничних переїздах;

б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

є) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Пункт 15.10. Стоянка забороняється:

а) у місцях, де заборонена зупинка;

б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);

в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути зоставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;

г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху;

д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів;

е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства;

є) на газонах.

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції бере до уваги доводи апелянта, що відповідачем вказано у Постанові серії АР № 376740, що ОСОБА_2 здійснив зупинку транспортного засобу, то ним ніяк не порушено правила саме п. 15.4 ПДР ( яка передбачає саме стоянку транспорту). Крім того, як викладено вище п. 15.9 ПДР передбачає вичерпний перелік заборон зупинки, жодна з яких не підпадає до випадку, що мав місце.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає за потрібне зазначити, що в Постанови серії АР № 376740 порушено вимоги ст. 283 КУпАП, так як не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис факту порушення ПДР, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, у відривній квитанції не зазначені можливі способи оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, та той факт що лейтенантом поліції Гусєвою О.О. було порушено норми ст. 20 Закону України "Про Національну поліцію", а саме був відсутній нагрудний знак із чітким зазначенням його спеціального жетона.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачі у справі зобов'язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 не надав належної правової оцінки обставинам справи, чим порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова відповідача у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 376740 від 07.10.2017 є протиправною та підлягає скасуванню.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктами 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, а постанова суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Керуючись статтями 308, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 травня 2018 року у справі №523/14888/17 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції м. Одеси Гусєвої Ольги Олександрівни, Управління патрульної поліції м. Одеси Департаменту патрульної поліції НПУ про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 376740 від 07.10.2017 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного судового рішення - 20.06.2018 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Яковлєв О.В.