Справа № 826/14267/17
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 червня 2018 року № 826/14267/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 06.06.2014 року №394/26-59-17-01.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 06.06.2014 року №394/26-59-17-01, винесене на підставі акта перевірки від 29.04.2014 року №191/17-01/НОМЕР_1, є протиправним та прийнятим з порушенням законодавства, оскільки вказаний акт перевірки позивач не отримувала та, як наслідок, була позбавлена можливості скористатися своїм правом на надання заперечень.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив і просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи думку сторін та заявлене клопотання, суд ухвалив подальший розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд встановив наступне.

З листа ПАТ "Омега Банк" від 06.03.2014 року за вих. №309 вбачається, що у 2007 році ПАТ "Омега Банк" (що є правонаступником АТ "Сведбанк" (публічне), далі по тексту - Банк) надав громадянці ОСОБА_1 кредит. Оскільки зобов'язання по погашенню отриманих кредитних коштів ОСОБА_1 не виконувала, Банк змушений проводити заходи щодо примусового стягнення заборгованих коштів. В результаті домовленості було досягнуто згоди щодо часткового погашення боргу і прощенням решти непогашеної суми, про що ОСОБА_1 повідомлено особисто шляхом вручення під розпис відповідного повідомлення від 17.07.2012 року за вих. №03/406.

Окрім повідомлення, що ПАТ "Сведбанк", який є правонаступником ВАТ "Сведбанк" та правонаступником АКБ "ТАС - Комерцбанк" (надалі - Банк) анулює борг 17.07.2012 року у сумі 1010472,03 грн. за кредитним договором від 30.08.2007 року №0050/0807/71-170 укладеним між ОСОБА_1 та Банком, у вказаному повідомленні від 17.07.2012 року за вих. №03/406 додатково зазначено, що згідно з підп. "д" підп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України сума боргу платника податку (боржника), анульованого кредитором розглядається як додаткове благо такого платника податку та включається до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку.

При цьому відповідно до підп. "д" підп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів на підставі поданої річної податкової декларації.

Таким чином, платник податку (боржник) зобов'язаний відобразити такий дохід у річній податковій декларації та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити зазначену в ній суму податкового зобов'язання.

Відповідно до підп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України фізична особа (боржник) сплачує (перераховує) визначене нею податкове зобов'язання до бюджету за її податковою адресою.

Матеріали справи містять копію повідомлення від 13.02.2014 року №409/6/2659-26, направленого за номером поштового відправлення 869 та яке було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання, та в якому відповідач, відповідно до підп. 20.1.1 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, запрошує 24.02.2014 року платника податків ОСОБА_1 до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі ст. 19№, ст. 176, п. 176.1-є Податкового кодексу України з питання перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) у 2012 році від доходу, отриманого як додаткове благо.

Наказом ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 02.04.2014 року №7 вирішено розпочати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) з 16.04.2014 року.

Рекомендованим листом за номером поштового відправлення 178 від 02.04.2014 року позивачу відповідачем було надіслано повідомлення від 02.04.2014 року №1186/С/1701 про проведення зазначеної перевірки з вимогою, відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, забезпечити надання всіх необхідних документів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року.

Вказане повідомлення вручено за довіреністю 07.04.2014 року, про що міститься відповідний запис з підписом на бланку форми №119.

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки уповноваженою особою відповідача складено акт від 29.04.2014 року №191/17-01/НОМЕР_1 в якому зазначені встановлені порушення - ст. 36, ст. 176, абзац д підп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, ст. 179 Податкового кодексу України, а саме фізичною особою ОСОБА_1 не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за податковий (звітний) 2012 рік, не задекларовано дохід отриманий платником податку як додаткове благо у сумі 1010472,03 грн., не нараховано та не сплачено у бюджет податок з доходів фізичних осіб за 2012 рік у сумі 169205,05 грн.

Через те що ОСОБА_1 не з'явилася на ознайомлення та підписання акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.04.2014 року №191/17-01/НОМЕР_1, про це уповноваженими особами відповідача складено відповідний акт від 29.04.2014 року №24 та вирішено направити акт перевірки від 29.04.2014 року №191/17-01/НОМЕР_1 поштою рекомендованим листом (з повідомленням про вручення) за номером поштового відправлення 711 від 30.04.2014 року, який було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання.

На підставі акта перевірки від 29.04.2014 року №191/17-01/НОМЕР_1, згідно з підп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, частини другої п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 06.06.2014 року №394/26-59-17-01, у якому фізичній особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб (11010500) в сумі 211506,31 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 06.06.2014 року №394/26-59-17-01 разом із розрахунком фінансових санкцій з податку на доходи фізичних осіб до нього, були направлені позивачу за номером поштового відправлення 538 від 06.06.2014 року та яке повернуто за закінченням встановленого строку зберігання.

14.08.2017 року позивачем отримано лист ГУ ДФС у м. Києві, зі змісту якого вона дізналася про існування податкової вимоги від 22.06.2017 року №40021-17 та рішення від 22.06.2017 року №40021/17-11 про опис майна у податкову заставу.

Користуючись правом на оскарження рішення контролюючого органу до органу вищого рівня, нею подано відповідну скаргу від 21.08.2017 року (вх. ДФС №5228/Інше від 23.08.2017 року) на дані рішення до Державної фіскальної служби України.

19.10.2017 року позивач отримала рішення ДФС України від 17.10.2017 року №13664/С/99-99-17-01-14, відповідно до якого ДФС України податкову вимогу ГУ ДФС у м. Києві від 22.06.2017 року №40021-17 та рішення про опис майна в податкову заставу від 22.06.2017 року №40021-17 залишає без змін, а первинну скаргу ОСОБА_1 від 21.08.2017 року - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними діями контролюючого органу, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Статтею 16 Податкового кодексу України встановлені обов'язки платника податків, зокрема, у відповідності до підпунктів 16.1.2-16.1.5, 16.1.7, 16.1.8, 16.1.12 п. 16.1 цієї статті платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки; забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

У відповідності до приписів п. 22.1 ст. 22, п. 23.1, п. 23.2 ст. 23 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об'єкта оподаткування.

База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об'єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов'язання.

База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо.

Згідно п. 164.1 ст. 164 розділу IV Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Так, за підп. "д" підп. 164.2.17 п. 164.2 вказаної статті до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Таким чином, як вбачається з наведеного вище, обов'язок відображення у річній податковій декларації та сплати податку з доходу, отриманого позивачем як додаткове благо, у вигляді анульованої ПАТ "Сведбанк" суми боргу ОСОБА_1 за кредитним договором від 30.08.2007 року №0050/0807/71-170, що становила 1010472,03 грн., виник у позивача 17.07.2012 року, коли нею, в приміщенні Відділення №1 АТ "Сведбанк" (публічне), що розташоване за адресою: 01023, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 16 під розпис було отримано відповідне повідомлення.

За підпунктами 20.1.1, 20.1.2, 20.1.4, 20.1.14, 20.1.18, 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи наділені правом запрошувати платників податків, зборів, платежів або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог іншого законодавства, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому ст. 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків); для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів; визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Водночас, згідно підпунктів 19№.1.1, 19№.1.2, 19№.1.10, 19№.1.11, 19№.1.21, 19№.1.22, 19№.1.34 п. 19№.1 ст. 19№ Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; забезпечують перегляд рішень контролюючих органів нижчого рівня у встановленому законодавством порядку; організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку; здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як вже було зазначено, відповідач запрошував позивача до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з питання перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) у 2012 році від доходу, отриманого як додаткове благо шляхом направлення повідомлення від 13.02.2014 року №409/6/2659-26 та яке було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання.

Також, про проведення документальної позапланової перевірки відповідач повідомляв позивача рекомендованим листом за номером поштового відправлення 178 від 02.04.2014 року, який було вручено за довіреністю 07.04.2014 року.

Суд звертає увагу, що згідно п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до п. 79.2 та п. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Згідно п. 86.1, п. 86.4, п. 86.6 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

При цьому, згідно приписів п. 58.1, п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За раніше наведеним, акт перевірки від 29.04.2014 року №191/17-01/НОМЕР_1, а також податкове повідомлення-рішення від 06.06.2014 року №394/26-59-17-01 разом із розрахунком фінансових санкцій з податку на доходи фізичних осіб до нього були надіслані позивачу відповідачем за номером поштового відправлення 711 від 30.04.2014 року та за номером поштового відправлення 538 від 06.06.2014 року відповідно, та які було повернуто за закінченням встановленого строку зберігання.

Разом з тим, згідно п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

За підп. 102.2.1 п. 102.2 ст. 102 Податкового кодексу України грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому п. 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов'язання, не було подано.

Відповідно, за згаданим вище актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства з питання повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб від доходів отриманих у вигляді додаткового блага ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року відповідачем було встановлено, що позивачем не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за податковий (звітний) 2012 рік, не задекларовано дохід отриманий платником податку як додаткове благо у сумі 1010472,03 грн., не нараховано та не сплачено у бюджет податок з доходів фізичних осіб за 2012 рік у сумі 169205,06 грн.

Отже, як підсумок, суд не вбачає порушення прав та законних інтересів позивача, оскільки відповідач діяв у відповідності та в межах норм чинного податкового законодавства України.

Відповідно до частин першої та другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд визнає, що відповідач виконав покладений на нього обов'язок і довів суду належними та допустимими доказами правомірність винесеного ним податкового повідомлення-рішення від 06.06.2014 року №394/26-59-17-01, який є предметом оскарження в даній адміністративній справі, а відтак вважає позовні вимоги необґрунтованими так такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 72, 77, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко