Справа № 800/416/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2018 року

Київ

справа №800/416/17

адміністративне провадження №П/9901/26/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Берназюка Я.О., Гімона М.М., Гриціва М.І., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження позовну заяву ОСОБА_3 до Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом до Верховної Ради України, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилася у ненаданні відповіді по суті його звернення від 11.04.2017 у передбачений законом термін; визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилася у непересиланні звернення від 11.04.2017 за належністю; зобов'язати відповідача переслати заяву від 11.04.2017 за належністю; стягнути з відповідача на користь позивача 250000 гривень у якості компенсації моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що на надіслане звернення до Верховної Ради України 11.04.2017, позивач отримав відповідь лише 10.10.2017. Крім того, надана відповідь не стосується розгляду звернення по суті, а відтак, відповідачем протиправно не перенаправлено звернення уповноваженому органу.

На підставі п. 6 Перехідних положень КАС України справу передано до Верховного Суду.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить в задоволенні позову відмовити. Вказує, що відповідь на звернення позивача надана вчасно - 14.04.2017, що підтверджується реєстром поштових відправлень, тобто у встановлені строки. Підстави для перенаправлення звернення позивача до належного органу - відсутні. Зазначає, що Верховна Рада України є неналежним відповідачем, оскільки звернення позивача фактично адресоване керівнику відділу з питань звернення громадян Апарату Верховної Ради України, тому саме за підписом вказаної посадової особи надавалася відповідь. Отже, вважає, що безпосередньо Верховною Радою України права позивача не порушувалися.

У відповіді на відзив позивач підтримує позовні вимоги та просить позов задовольнити.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2017 ОСОБА_3 засобами електронної пошти звернувся до Верховної Ради України із заявою, в якій просив "підтвердити, що Верховна Рада прийняла бюджет 2017, в якому не передбачено соціальні виплати згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" свідомо. Підтвердити, чи не мало прийняття бюджету саме вночі негативного впливу на тверезість та ясність розуму людей, які приймали бюджет 2017".

Звернення адресоване керівнику Відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України та направлено на адресу .

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 75 Конституції України визначає, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.

Повноваження Верховної Ради України визначені статтями 85, 87, 89 Конституції України. Так, відповідно до Основного Закону Верховна Рада України, зокрема, вносить зміни до Конституції України, призначає всеукраїнський референдум, приймає закони, постанови та інші акти, визначає засади внутрішньої та зовнішньої політики, затверджує Державний бюджет України та ін.

Повноваження Верховної Ради України визначаються виключно Конституцією України, зокрема, розділом ІV Конституції України. При цьому інші законодавчі акти не можуть покладати додаткових прав чи обов'язків на парламент, крім тих, що прямо передбачені нормами Основного Закону України. Про вказане зокрема йдеться в рішенні Конституційного Суду України від 17.10.2002 № 17-рп/2002.

Отже, безпосередньо на Верховну Раду України не покладено обов'язку надавати відповіді на звернення громадян.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Вимоги до звернення встановлені ст. 5 Закону № 393/96, частиною 6 якої передбачено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

Статтею 15 Закону № 393/96 встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до статті 83 Конституції України порядок роботи Верховної Ради України встановлюється Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.

Згідно статті 7 Регламенту Верховної Ради України, затвердженого Законом України від 10 лютого 2010 року № 1861-VI, організаційне, правове, наукове, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення діяльності Верховної Ради, її органів, народних депутатів, депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді здійснює Апарат Верховної Ради.

Апарат Верховної Ради діє на основі Положення про Апарат Верховної Ради України.

Розділом І Положення про Апарат Верховної Ради України, затвердженого розпорядженням Голови Верховної Ради України від 31 травня 2000 року № 459 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що Апарат Верховної Ради України є органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, кадрове, фінансово-господарське, матеріально-технічне, соціально-побутове та інше забезпечення діяльності Верховної Ради України, народних депутатів України. Апарат є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Згідно Положення у сфері документального забезпечення діяльності Верховної Ради України Апарат організовує ведення діловодства в Апараті, облік, зберігання документів Верховної Ради України, її органів та забезпечує користування ними; комплектує архів, готує документи та архівні справи для передачі їх у встановленому порядку на постійне зберігання.

Позивач зазначає, що відповідь на звернення, датовану 14.04.2017, отримав 10.10.2017 на електронну пошту.

Проте, з матеріалів справи встановлено, що на звернення позивача від 11.04.2017 Апаратом Верховної Ради України надана відповідь листом за вих. № 09-0414.15.15/5.2-04.17-З від 14.04.2017.

Вказаний лист надіслано позивачеві 14.04.2017, що підтверджується реєстром № 1 вихідних повідомлень Відділу з питань звернень громадян Апарату ВРУ, надісланих заявникам 14.04.2017.

В подальшому 09.10.2017 та 13.10.2017 на електронну пошту Відділу з питань звернення громадян надійшли два звернення ОСОБА_3, в яких він скаржився на відсутність відповіді на звернення від 11.04.2017.

За результатами їх розгляду позивачу надано відповідь листом № 09-0414.15.15/6.1-10.17-З від 10.10.2017, до якої надано копію відповіді від 14.04.2017 та копію реєстру вихідних повідомлень.

Листом № 09-0414.15.15/7.1-10.17-3 від 19.10.2017 роз'яснено порядок відправлення кореспонденції у Верховній Раді України.

Отже, колегія суддів на підставі досліджених матеріалів справи приходить до висновку, що відповідь на звернення позивача від 11.04.2017 надана у встановлені Законом строки - 14.04.2017 листом за вих. № 09-0414.15.15/5.2-04.17-З.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Законом № 393/96 встановлено обов'язок саме надання відповіді на звернення громадян, що не пов"язано із фактом та не залежить від її отримання чи не отримання заявником.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що Апаратом Верховної Ради України надано відповідь на звернення позивача від 11.04.2017 у законодавчо встановлений термін.

Відповідно до частини 3 ст. 7 Закону № 393/96 якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

За результатами розгляду звернення позивача листом № 09-0414.15.15/5.2-04.17-З від 14.04.2017 надана відповідь, за змістом якої порушене позивачем питання не входить до компетенції Відділу з питань звернень громадян та запропоновано позивачу звернутись до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету для отримання інформації з порушених питань.

Представник відповідача у відзиві посилається на ст. 19 Закону № 393/96, згідно якої органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Проте колегія суддів не приймає вказане посилання, оскільки в даному випадку позивача скеровано щодо звернення до компетентного, на думку відповідача органу, що є профільним комітетом, тобто органом Верховної Ради України.

У даній же справі позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Верховної Ради України, що виразилася у непересиланні звернення від 11.04.2017 за належністю та зобов'язання відповідача переслати заяву від 11.04.2017 за належністю задоволенню не підлягають, оскільки як вище встановлено до повноважень Верховної Ради України не входить розгляд звернень громадян, а бездіяльність, що є предметом позову, допущена Апаратом Верховної Ради України, який є самостійною юридичною особою, може бути відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Суд зазначає, що в даному випадку не може бути залучено співвідповідачем Апарат Верховної Ради України, оскільки Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, а не Апарату Верховної Ради України, отже вказане потягне за собою зміну підсудності справи та спотворить сутність правового спору, звернутого позивачем до відповідного суб"єкта владних повноважень.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, відсутні підстави і для стягнення заявленої моральної шкоди.

Керуючись статтями 241-246, 262, 266, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Верховної Ради України відмовити повністю.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складене та підписане 14.06.2018.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик,

Я.О. Берназюк,

М.М. Гімон,

М.І. Грицiв,

Л.Л. Мороз,

Судді Верховного Суду