Справа № 807/396/18
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2018 рокум. Ужгород№ 807/396/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Cтенавська А.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - не з'явився;

відповідача: Міністерство юстицію України, представник - Федорчак М.Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про зобов'язання вилучити відомості щодо нього з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 05.06.2018 року.

04.06.2018 року від представника позивача - ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю взяти участь у судовому засіданні (а.с. 14).

Судове засідання було відкладено судом на 22.06.2018 року о 09:00 год.

22.06.2018 року від представника позивача - ОСОБА_3 повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, разом з тим, згідно поданого клопотання останній зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, та в разі неможливості відкласти розгляд справи просить розглянути її без його участі (а.с. 32-33).

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

У відповідності до ч. 5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на розгляді справи по суті, у зв'язку з повторною неявкою представника позивача.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про розгляд справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Згідно поданої позовної заяви позивач та представник позивача просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вказавши на наступне. Проходивши службу в поліції, позивач у період з 29.03.2017 року по 31.03.2017 року при заповненні Електронної Декларації (далі - Е-Декларація) за 2016 рік 7-м разів натискав кнопку «Подати документ», однак система періодично не працювала та повідомляла останнього про логічну помилку, а саму Е-Декларацію не приймала. Таким чином, представник позивача наголошував, що позивач вжив дії по відсиланню Е-Декларації, не мав умислу на неподання останньої, однак через специфічність програми Е-Декларація не була вчасно прийнята та опублікована. Так, 01.04.2017 року з 09 год.46 хв по 13 год 02 хв позивач 10-ть разів натискав кнопку «Подати документ» і тільки на 10-му разі програма прийняла та опублікувала Е-Декларацію останнього. Однак, Апеляційний суд Закарпатської області, який в апеляційному порядку переглядав постанову Ужгородського міськрайонного суду від 09.08.2017 року, згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, поверхнево та не повно проаналізував роздруківку НАЗК та проігнорував той факт, що позивач в період з 29.03.2017 року по 31.03.2017 року при заповненні Е-Декларації за 2016 рік 7-м разів натискав кнопку «Подати документ». Тому, представник позивача в судовому засіданні просив суд «критично» віднестися до фактів встановлених судовими рішеннями щодо факту несвоєчасності подання позивачем Е-Декларації, не використовувати дані судових рішень, які «безсумнівно» прийшли до помилкового рішення щодо винуватості позивача та надати належну оцінку роздруківці НАЗК. Таким чином, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та вилучити відомості щодо нього з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, наголосивши на наступному. На підставі постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2017 року, згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення щодо несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, залишеної в силі постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 09.10.2017 року - відповідачем були внесені відомості щодо позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення. Таким чином, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу від 24.02.2017 року № 36 о/с позивача було призначено на посаду заступника начальника Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, а тому відносився до суб'єктів на яких поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджувалося представником позивача і представником відповідача, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2017 року справа №308/6938/17 було визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, а саме: за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також, постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 19.10.2017 року по справі № 308/6938/17 апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 09.08.2017 року - залишено без змін.

Постанова Апеляційного суду Закарпатської області від 19.10.2017 року набрала законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Представник позивача, у відповідності до даної позовної заяви просить суд «критично» віднестися до факту встановленого згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2017 року по справі №308/6938/17 та постанови Апеляційного суду Закарпатської області від 19.10.2017 року щодо несвоєчасного подання позивачем без поважних причин декларації та надати належну оцінку роздруківці НАЗК. При цьому, представником позивача не було надано до суду жодної роздруківки НАЗК.

Разом з тим, суд констатує наступне.

У відповідності до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2017 року по справі №308/6938/17 та постанова Апеляційного суду Закарпатської області від 19.10.2017 року, згідно яких встановлена вина позивача у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення - є обов'язковими для суду. Зокрема, факт встановлений вказаним судовими рішеннями, які набули законної сили, щодо несвоєчасного подання позивачем без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - не підлягає перегляду в даній адміністративній справі.

Враховуючи вище викладене та у відповідності до вимог ч. 6 ст. 78 КАС України, суд констатує, що предметом розгляду даної адміністративної справи є правові наслідки факту, який встановлений судовими рішеннями, які набули законної сили щодо несвоєчасного подання позивачем без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок формування, ведення Реєстру та надання відомостей з нього, закріплено Положенням про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні правопорушення, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2012 р. №39/5 (далі - Положення №39/5).

Відповідно до п. 1.2 Положення №39/5 Реєстр - це електронна база даних, яка містить відомості про осіб, які вчинили корупційні правопорушення.

Метою ведення Реєстру, серед іншого, є забезпечення єдиного обліку осіб, які вчинили корупційні правопорушення.

Відповідно до п. 1.4 Положення Держатель Реєстру - Міністерство юстиції України (далі - Держатель).

У відповідності до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про запобігання корупції» відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв'язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов'язані з корупцією правопорушення, що формується та ведеться Національним агентством.

Окрім того, відповідно до п. 2.1 Положення №39/5 внесенню до Реєстру підлягають відомості про осіб, яких притягнуто до відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, крім відомостей про особовий склад органів, що провадять оперативно-розшукову або розвідувальну чи контр розвідувальну діяльність.

Згідно п. 2.2 Положення №39/5 підставою для внесення Реєстратором відомостей про особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, є: електронна копія рішення суду, яке набрало законної сили; завірена в установленому порядку паперова копія наказу про накладання або зняття дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п. 2.8 Положення №39/5 підставою для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне правопорушення, є ухвала суду про скасування вироку, винесення виправдувального вироку, відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за корупційне правопорушення, а також наказ про скасування наказу про накладання дисциплінарного стягнення.

Отже, підставою для внесення відомостей щодо позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення слугувала постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2017 року по справі №308/6938/17, яка була залишена в силі постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 19.10.2017 року та згідно яких встановлена вина позивача у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, у відповідності до вимог чинного законодавства України та в межах наданих повноважень вніс відомості щодо позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 139, 241, 243, 244, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про зобов'язання вилучити відомості щодо нього з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено 25.06.2018 року.