Справа № 823/474/18
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року справа № 823/474/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2018 ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся у Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним рішення відповідача, викладене в листі від 21.09.2017 №2519/01-39 в части ні незадоволення заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (за межами населеного пункту) в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам законодавства та порушує законні права позивача;

- зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (за межами населеного пункту) та прийняти рішення, передбачене ч.7 ст.118 ЗК України;

- зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене рішення, подати звіт про його виконання.

Позов мотивований тим, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки в оренду за відсутності правових підстав.

Відповідач надав до суду відзив на позов в якому просив відмовити у задоволенні позову, аргументуючи свою позицію тим, що Черкаська районна державна адміністрація не наділена повноваженнями щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення вищевказаної земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва. Крім того відповідач зазначив, позивачем до заяви не додані будь-які документи, що дозволили б ідентифікувати земельну ділянку та не зазначено цільове призначення. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 22.05.2018 суд вирішив судовий розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Суд встановив, що позивач 26.06.2017 звернувся до Черкаської районної державної адміністрації із заявою №2674/01-22 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

Черкаська районна державна адміністрація листом №1798/01-22 від 10.07.2017 відмовила позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що позивачем на надано до заяви довідки з державної статистичної світності (6-зем), що унеможливлює розгляд заяви та рекомендовано звернутись до місцевого центру надання адміністративних послуг для замовлення вказаної довідки.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.08.2015 у справі №823/1123/17 визнано протиправним рішення Черкаської районної державної адміністрації, викладене в листі №1798/01-22 від 10.07.2017 в частині не задоволення заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує права ОСОБА_1.

Зобовязано Черкаську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області та прийняти відповідне рішення передбачене ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

На виконання вказаної постанови суду відповідач повторно розглянув заяву позивача від 26.06.2017 з доданими документами та листом від 21.09.2017 №2519/01-39 відмовив позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що остання не наділена повноваженнями щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва у приватну власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

Не погоджуючись з останнім позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує ст.19 Конституції України, якою закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини в Україні відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.2 ст.4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Приписами п.ґ ч.1 ст.121 ЗК України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Таким чином законодавцем передбачені повноваження районних державних адміністрацій щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для індивідуального дачного будівництва.

Оскільки земельна ділянка, щодо якої позивач просить дозволу на розробку проекту землеустрою з метою отримання її у власність для індивідуального дачного будівництва знаходиться в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (за межами населеного пункту), суд дійшов висновку, що посилання відповідача про відсутність у нього повноважень стосовно розпорядження нею є необґрунтованими та такими, що не беруться судом до уваги.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Суд встановив, що вказаних вимог позивач дотримався.

Згідно з ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, чинним законодавством України встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання, а також передбачено вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу зобов'язаний належним чином мотивувати причини такої відмови.

Суд встановив, що визначених ч.6 ст.118 ЗК України вимог щодо надання пакету документів позивач дотримався, зокрема, зазначив у заяві цільове призначення земельної ділянки (для індивідуального дачного будівництва) та її орієнтовні розміри (0,1000 га). До клопотання позивачем також надано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

При цьому, суд не враховує, як обґрунтоване, твердження відповідача, що місце розташування земельної ділянки, зазначеної на графічних матеріалах не дозволяє визначити та перевірити його на відповідність вимогам законів та підзаконних нормативно-правових актів, суд врахував, що нормами чинного законодавства України не передбачено форми викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Крім того факт ідентифікації спірної земельної ділянки також підтверджується листом ДП «Черкаське лісове господарство» від 18.09.2017 №810/03, в якому зазначається, що спірна земельна ділянка орієнтовно входить до складу державного лісового фонду ДП «Черкаське лісове господарство», а саме: Тясминське лісництво, квартал 301.

Крім того суд зазначає, що відмова відповідача, оформлена листом від 21.09.2017 №2519/01-39, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, що має бути прийнято у відповідності до ч.7 ст.118 ЗК України.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що відмову Черкаської районної державної адміністрації в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, оформлену листом від 21.09.2017 №2519/01-39, не можна вважати правомірною та такою, що є мотивованою належним чином, оскільки позивачем дотримані всі вимоги передбачені ч.6 ст. 118 ЗК України щодо порядку звернення із заявою про надання дозволу розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області та Черкаська районна адміністрація наділена повноваженнями для передачі земельної ділянки із земель державної власності в приватну власність для індивідуального дачного будівництва.

Згідно з абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки під час розгляду справи суд встановив протиправність відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою для належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача ОСОБА_1 від 26.06.2017 №2674/01-22 з доданими документами стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області та прийняти рішення відповідно до вимог ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вимога позивача щодо зобов'язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду не підлягає до задоволення, оскільки у відповідності до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Разом з тим, проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 139, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Черкаської районної державної адміністрації, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, викладену в листі №2519/01-39 від 21.09.2017.

Зобовязати Черкаську районну державну адміністрацію (18003, м. Черкаси, вул.В.Чорновола, 157, код ЄДРОПУ 04061317) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (19635, Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір'я, вул.Мошляка, 68 РНОКПП НОМЕР_1) від 26.06.2017 №2674/01-22 стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в приватну власність для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області та прийняти рішення відповідно до вимог ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Рідзель