Справа № 820/2501/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 червня 2018 р. № 820/2501/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності

представника позивача Новосельцева В.І.

представника відповідача Косовської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.12.2017 року №

Ухвалою суду від 05.04.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 31.05.2018 року у справі закрито підготовче провадження та з урахуванням положень ч.7 ст.181 КАС України призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі пославшись на те, що не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки та вважає неправомірним донарахування позивачу ПДВ, оскільки позивач мав законні підстави для віднесення до складу податкового кредиту сум за господарськими відносинами з контрагентами. Позивач зазначив, що бухгалтерський та податковий облік підприємства здійснювався без порушень цивільного, господарського законодавства України, вимог Податкового кодексу України. Укладені позивачем угоди, є дійсними, спрямовані на реальне встановлення між сторонами цивільних прав та обов'язків, за якими відбулося фактичне отримання поставленого товару та подальша реалізація, проведені розрахунки. Отримані первинні документи оформлені відповідно до вимог законодавства, є підставою для відображення здійснених операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення позиція, яких повністю збігається з викладеною в судовому засіданні, де вказав, що при проведенні перевірки позивача взяті до уваги висновки актів перевірок ДПІ на обліку у яких знаходилися контрагенти позивача, якими встановлено неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій та ведення господарської діяльності у порядку передбаченому приписами діючого законодавства України у перевіряємому періоді; позивачем не підтверджено переміщення ТМЦ, а отже неправомірно сформовані показники податкової звітності, внаслідок чого йому донараховані грошові зобов'язання та визначені штрафні санкції.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Судовим розглядом встановлено, що фахівцями відповідача проведена позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ХКД-Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських з ТОВ «Арт Світ Стар» (податковий помер 39784426) за травень, червень 2016 року, ТОВ «Стейл Плюс» (податковий номер 40401520) за липень, серпень 2016 року, ТОВ «Укрекспотрейд» (податковий помер 40351779) за серпень, вересень 2016 року, ТОВ «Делфи Плює» (податковий помер 40711471) за листопад 2016 року, ТОВ «Брокштайн» (податковий номер 40643150) за листопад 2016 року, ТОВ «Грін Еко Стиль» (податковий номер 40638821) за грудень 2016 року, ТОВ «Бодро Плюс» (податковий помер 40860321) за грудень 2016 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг), за результатами якої 27.11.2017 року складено акт № 21457/20-40-14-12- 11/34859931.

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 44.1, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 813 611 грн.

Порушення, встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2017 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем на додану вартість у розмірі 813 611 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 203 402,75 грн. на загальну суму 1017 013,75 грн.

Не погодившись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням - рішенням, позивач оскаржив його в порядку, визначеному ст.56 ПК України. За результатами адміністративного оскарження рішенням № 7445/6/99-99-11-01-01-25 від 01.03.2018 року скарга залишена без задоволення.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Так, за змістом пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього кодексу.

Водночас відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу.

Відповідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Арт Світ Стар» («постачальник») 01.05.2016 року укладено Договір поставки № 01/05-2016. Копія договору № 01/05-2016 від 01.05.2016 року. Зазначений договір зі сторони постачальника підписано директором ТОВ «Арт Світ Стар» Кучуб А.В. та завірено печаткою товариства, зі сторони покупця підписано директором ТОВ «ХКД- Трейд» Сусойкіним В.А. та завірено печаткою.

На виконання умов вищевказаного договору від 01.05.2016 року № 01/05-2016 ТОВ «Арт Світ Стар» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» надано 11 видаткових накладних про передання у власність останнього товарів на загальну суму 1 271 481,36 грн., копії яких містяться у матеріалах справи.

Крім того, за вказаними поставками ТОВ «Світ Стар» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» видано податкові накладні № 100 від 01.07.2016 р., № 101 від 01.07.2016 р., № 277 від 11.07.2016 р., № 278 від 11.07.2016 р., № 279 від 12.07.2016 р„ № 280 від 12.07.2016 р„ № 835 від 25.07.2016 р., № 836 від 25.07.2016 р., № 858 від 26.07.2016 р„ № 859 від 26.07.2016 р., № 7 від 01.08.2016 р., № 8 від 01.08.2016 р., № 52 від 08.08.2016 р., № 53 від 08.08.2016 р., № 92 від 15.08.2016 р., № 93 від 15.08.2016 р., № 131 від 22.08.2016 р., 132 від 22.08.2016 р. на загальну суму 1 271 481,36 грн., в тому числі ПДВ на суму 211913,56 грн., що сторонами не заперечується.

Номенклатура товарів, у вказаних виданих накладних, відповідає номенклатурі товарів, вказаних у податкових накладних, що відображено у додатку 5 до акту перевірки від 27.11.2017 № 21457/20-40-14-12-11/34859931.

Розрахунки між підприємствами ТОВ «ХКД-Трейд» та ТОВ «Арт Світ Стар» проводились у безготівковій формі. Станом на 27.11.2017 року (день складання акту перевірки) дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «Арт Світ Стар» відсутня, що підтверджується виписками банку.

Між ТОВ «Стейл Плюс» («постачальник») та ТОВ «ХКД-Трейд» («покупець») 01.05.2016 року укладено Договір поставки № 01/07-16.

На виконання умов вищевказаного договору від 01.07.2016 року № 01/07-16 ТОВ «Стейл Плюс» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» надано 18 видаткових накладних про передання у власність останнього товарів на загальну суму 2 348 530,62 грн., копії яких містяться у матеріалах справи.

За вказаними поставками ТОВ «Стейл Плюс» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» видано податкові накладні № 100 від 01.07.2016 р., № 101 від 01.07.2016 р., № 277 від 11.07.2016 р., № 278 від 11.07.2016 р„ № 279 від 12.07.2016 р., № 280 від 12.07.2016 р., № 835 від 25.07.2016 р., № 836 від 25.07.2016 р., № 858 від 26.07.2016 р., № 859 від 26.07.2016 р., № 7 від 01.08.2016 р„ № 8 від 01.08.2016 р., № 52 від 08.08.2016 р., № 53 від 08.08.2016 р., № 92 від 15.08.2016 р., № 93 від 15.08.2016 р., № 131 від 22.08.2016 р., 132 від 22.08.2016 р. на загальну суму 2 348 530,62 грн., в тому числі ПДВ на суму 391421,77 грн.

Номенклатура товарів, у вказаних виданих накладних, відповідає номенклатурі товарів, вказаних у податкових накладних, що відображено у додатку 5 до акту перевірки від 27.11.2017 № 21457/20-40-14-12-11/34859931.

Розрахунки між підприємствами ТОВ «ХКД-Трейд» та ТОВ «Стейл Плюс» проводились у безготівковій формі. Станом на 27.11.2017 року (день складання акту перевірки) дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «Стейл Плюс» відсутня, що підтверджується копіями виписок банку

Між ТОВ «Укрекспотрейд» («постачальник») та ТОВ «ХКД-Трейд» («покупець») 29.08.2016 року укладено Договір поставки № 29/08-2016. Копія договору № 29/08-2016 від 29.08.2016 року

На виконання умов вищевказаного договору від 29.08.2016 року № 29/08-16 ТОВ «Укрекспотрейд» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» надано 11 видаткових накладних про передання у власність останнього товарів на загальну суму 1 102 617,30 грн., копії яких містяться у матеріалах справи

За вказаними поставками ТОВ «Укрекспотрейд» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» видано податкові накладні № 29 від 29.08.2016 р., № 30 від 29.08.2016 р., № 31 від 29.08.2016 р., № 10 від 05.09.2016 р., № 11 від 05.09.2016 р., № 21 від 12.09.2016 р., № 22 від 12.09.2016 р., № 14 від 19.09.2016 р., № 15 від 19.09.2016 р., № 12 від 26.09.2016 р., № 13 від 26.09.2016 р., на загальну суму 1102 617,30 грн., в тому числі ПДВ на суму 183 769,55 грн.

Номенклатура товарів, у вказаних виданих накладних, відповідає номенклатурі товарів, вказаних у податкових накладних, що відображено у додатку 5 до акту перевірки від 27.11.2017 № 21457/20-40-14-12-11/34859931.

Розрахунки між підприємствами ТОВ «ХКД-Трейд» та ТОВ «Укрекспотрейд» проводились у безготівковій формі. Станом на 27.11.2017 року (день складання акту перевірки) дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «Укрекспотрейд» відсутня. Копії виписок банку по рахунку № 8964 долучені до матеріалів справи.

Між ТОВ «Делфі Плюс» («постачальник») та ТОВ «ХКД-Трейд» («покупець») 14.11.2016 року укладено Договір поставки № 14/11-2016. Копія договору № 14/11-2016 від 14.11.2016 року.

Зазначений договір зі сторони постачальника підписано директором ТОВ «Укрекспотрейд» Капричук М.С. та завірено печаткою товариства, "зі сторони покупця підписано директором ТОВ «ХКД-Трейд» Євдокимовим М.М. та завірено печаткою.

На виконання умов договору від 14.11.2016 року № 14/11-2016 ТОВ «Делфі Плюс» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» надано видаткову накладну № 1 від 14.11.2016 року про передання у власність останнього товарів на загальну суму 25 017,06 грн.

Крім того, за зазначеною поставкою ТОВ «Делфі Плюс» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» року видано податкову накладну № 29 на загальну суму поставки 25 017,06 грн., в тому числі ПДВ на суму 4 169,51 грн.

Номенклатура товарів у видатковій накладній № 1 від 14.11.2016 року, відповідає номенклатурі товарів у податковій накладній, що відображено у додатку 5 до акту перевірки від 27.11.2017 року № 21457/20-40-14-12-11/34859931.

Розрахунки між підприємствами ТОВ «ХКД-Трейд» та ТОВ «Делфі Плюс» проводились у безготівковій формі. Станом на 27.11.2017 року (день складання акту перевірки) дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «Делфі Плюс» відсутня. Копії виписок банку по рахунку № 8964 містяться у матеріалах справи.

Між ТОВ «Брокштайн» («постачальник») та ТОВ «ХКД-Трейд» («покупець») 01.11.2016 року укладено Договір поставки № 01/11-2016. Копія договору № 01/11-2016 від 01.11.2016 року.

Зазначений договір зі сторони постачальника підписано директором ТОВ «Брокштайн» Гречки М.Д. та завірено печаткою товариства, зі сторони покупця підписано директором ТОВ «ХКД- Трейд» Євдокимовим М.М. та завірено печаткою.

На виконання умов договору від 01.11.2016 року № 01/11-2016 ТОВ «Брокштайн» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» надано видаткові накладні, а саме: № 49 від 07.11.2016 року, № 50 від 07.11.2016 року, № 51 від 07.11.2016 року про передання у власність останнього товарів на загальну суму 15 615,42 грн.

Крім того, за зазначеними поставками ТОВ «Брокштайн» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» видано податкові накладні № 52 від 07.11.2016 р., № 53 від 07.11.2016 р., № 54 від 07.11.2016 р. на загальну суму поставки 15 615,42 грн., в тому числі ПДВ на суму 2 602,57 грн., що сторонами не заперечується.

Номенклатура товарів, у вказаних виданих накладних, відповідає номенклатурі товарів, вказаних у податкових накладних, що відображено у додатку 5 до акту перевірки від 27.11.2017 № 21457/20-40-14-12-11/34859931.

Розрахунки між підприємствами ТОВ «ХКД-Трейд» та ТОВ «Брокштайн» проводились у безготівковій формі. Станом на 27.11.2017 року (день складання акту перевірки) дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «Брокштайн» відсутня, що підтверджується копією виписки з банку.

Між ТОВ «Бодро Плюс» («постачальник») та ТОВ «ХКД-Трейд» («покупець») 10.12.2016 року укладено Договір поставки № 1012/16. Копія договору № 1012/16 від 10.12.2016 року.

Зазначений договір зі сторони постачальника підписано директором ТОВ «Бодро Плюс» Гоменюк І.М. та завірено печаткою товариства, зі сторони покупця підписано директором ТОВ «ХКД- Трейд» Євдокимовим М.М. та завірено печаткою.

На виконання умов договору від 10.12.2016 року № 1012/16 ТОВ «Бодро Плюс» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» надано видаткові накладні № 1 від 19.12.2016 року, № 2 від 19.12.2016 року про передання у власність останнього товарів на загальну суму 93251,04 грн.

Крім того, за зазначеними поставками ТОВ «Бодро Плюс» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» видано податкові накладні № 57 від 19.12.2016 р., № 58 від 19.12.2016 р. на загальну суму 93 251,04 грн., в тому числі ПДВ на суму 15541,84 грн.

Номенклатура товарів, у вказаних виданих накладних, відповідає номенклатурі товарів, вказаних у податкових накладних, що відображено у додатку 5 до акту перевірки від 27.11.2017 № 21457/20-40-14-12-11/34859931

Розрахунки між підприємствами ТОВ «ХКД-Трейд» та ТОВ «Бодро Плюс» проводились у безготівковій формі. Станом на 27.11.2017 року (день складання акту перевірки) дебіторська або кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «Бодро Плюс» відсутня. Копія виписки банку по рахунку № 8964 від 04.01.2017 року міститься у матеріалах справи.

Між ТОВ «Грін Еко Стиль» та ТОВ «ХКД-Трейд» 23.12.2016 року укладено Договір поставки № 23/12-2016. На виконання умов договору від 23.12.2016 року № 23/12-2016 ТОВ «Грін Еко Стиль» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» надано видаткову накладну № 1 від 26.12.2016 року про передання у власність останнього товарів на загальну суму 25 156,98 грн.

На вказану поставку ТОВ «Грін Еко Стиль» на адресу ТОВ «ХКД-Трейд» видано податкову накладну № 20 від 26.12.2016 р. на загальну суму 25 156,98 грн., в тому числі ПДВ на суму 4 192,83 грн.

Номенклатура товарів у видатковій накладній І/І9 1 від 26.12.2016 року, відповідає номенклатурі товарів у податковій накладній № 20 від 26.12.2016 р., що відображено у додатку 5 до акту перевірки від 27.11.2017 № 21457/20-40-14-12-11/34859931.

Отриманий 26.12.2016 року від ТОВ «Грін Еко Стиль» за накладною № 1 від 26.12.2016 року товар ТОВ «ХКД-Трейд» за накладною № 3503 від 27.12.2016 року відвантажило на адресу ПАТ «Рено Україна.

Операції з зазначеними вище контрагентами з придбання товару та взяття його на облік відображені у бухгалтерських проводках Кт 28 «Товари на складі» (а.с.37-84, т.2)

Подальша реалізація придбаних ТМЦ підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, виданих позивачем на адресу покупців (а.с.19-250, т.1, а.с.1-36,т.2)

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст. 90 КАС України, суд відмічає, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми), дату та місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами права.

За таких обставин, суд доходить висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704; далі за текстом - Положення № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

В судовому засіданні та акті перевірки відповідач посилається на відсутність товарно-транспортних накладних, як доказ не підтвердження реальності господарських операцій, вчинених між позивачем та його контрагентами.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Тобто, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Отже, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Таким чином, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.02.2018 по справі № 816/166/15-а

Отже, твердження відповідача на відсутність товаросупровідних документів, які б підтверджували реальне придбання товару не може бути враховане судом у своїх висновках, оскільки відсутність товаро - транспортних накладних, сама по собі, не свідчить про нікчемність господарських операцій, так як вказані накладні не є безумовним доказом факту поставки товару і відсутність таких накладних не може впливати на податковий кредит з податку на додану вартість за умови доведення реальності господарської операції належним чином оформленими документами.

Щодо посилань податкового органу в акті перевірки на наявність інформації про кримінальні провадження по деяким з контрагентів позивача, то суд зауважує, що згідно п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Суд вважає за необхідне вказати, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, ст.72-76 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальному провадженню, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідачами не подано до суду жодних доказів відкриття кримінальних проваджень відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Сам факт порушення кримінальних справ не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для Позивача, оскільки як вже зазначалося вище, податкове законодавство не ставить у залежність право Позивача на формування податкового кредиту, бюджетного відшкодування та витрат від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту, бюджетного відшкодування та витрат поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (Постанова ВС від 20 лютого 2018 року у справі №826/6280/13-а, адміністративне провадження № К/9901/2848/18, ЄДРСРУ № 72338874).

Щодо податкової інформації стосовно ТОВ «Арт Світ Стар», ТОВ «Стейл Плюс», ТОВ «Укрекспотрейд», ТОВ «Делфи Плюс», ТОВ «Брокштайн», ТОВ «Грін Еко Стиль», ТОВ «Бодро Плюс», як підстави встановлення відсутності реальних господарських правовідносин між позивачем та його контрагентами, то суд зазначає наступне.

З акту перевірки № 21457/20-40-14-12-11/34859931 від 27.11.2017 року та долучених до матеріалів справи податкових інформацій, вбачається, що податкова інформація щодо ТОВ «Арт Світ Стар», ТОВ «Стейл Плюс», ТОВ «Укрекспотрейд», ТОВ «Делфи Плюс», ТОВ «Брокштайн», ТОВ «І ріп Еко Стиль», ТОВ «Бодро Плюс» отримана не в результаті проведення документальних виїзних чи інших перевірок, а з аналізу наявної у контролюючого органу звітності, що не виключає здійснення такими контагентами- постачальниками відвантаження товарів без їх відображення у власному бухгалтерському чи податковому обліку та неподання звітності або її спотворення.

Суд зауважує, що висновки податкового органу про порушення податкового законодавства зі сторони контрагентів позивача, у т.ч. по ланцюгу постачання, не є безумовною підставою для висновку про порушення саме позивачем вимог податкового законодавства та про відсутність у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ.

Відповідачем не надано доказів та не наведено жодних обставин, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій для цих осіб, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов'язаність операцій з господарською діяльністю позивача, про не вчинення операцій, про відсутність факту поставки продукції.

Враховуючи викладене вище, суд вважає висновки податкового органу про відсутність реальності господарських операцій з вказаними підприємствами та відповідно неправомірність формування податкового кредиту по взаємовідносинам із вказаним контрагентом необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд звертає увагу на те, що збільшення суми грошового зобов'язання (шляхом прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) порушує право позивача мирно володіти своїм майном, визначення якого міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року (надалі також "Протокол 1 до Конвенції"), яка є частиною національного законодавства України згідно із статтею 9 Конституції України.

Зокрема, стаття 1 Протоколу 1 до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права"

Роз'яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі також "ЄСПЛ"). Дані рішення згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Більше того, ч.2 ст.8 КАС України вимагає врахування практики ЄСПЛ при вирішенні справ.

Так, у пункті 53 рішення в справі "Булвес" АД проти Болгарії ЄСПЛ визначив поняття власності, вказавши, що "власність" може включати як існуючу власність, так і активи, включаючи вимоги стосовно яких заявник може стверджувати, що у нього чи у неї є принаймні "правомірні очікування" отримати ефективне здійснення свого майнового права.

У рішенні в справі "Щокін проти України"(п. 49) ЄСПЛ вказав, що збільшення податковим органом зобов'язання особи з податку безперечно є втручанням до майнових прав заявника, гарантованих статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції. Таке втручання за Конвенцією може бути визнане тільки якщо здійснене на умовах, передбачених законом. Так, у пп. 50-51 згаданого рішення ЄСПЛ зазначає: "Найпершою та найбільш важливою вимогою ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції є те, що будь-яке втручання державних органів у мирне володіння майном повинне бути законним: друге речення першого параграфу наділяє правом позбавляти майна лише "на умовах, передбачених законом" і другий параграф визначає, що Держава має право контролювати використання майна шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, притаманний всім статтям Конвенції. Це поняття (поняття "закону") вимагає, перш за все, щоб заходи, що застосовуються, ґрунтувалися на національному законодавстві. Воно також посилається на якість закону, що застосовується, вимагаючи його доступності для осіб,яких він стосується, точності та передбачуваності в його застосуванні."

Таким чином, будь-які дії, спрямовані на позбавлення особи її майна є незаконними, якщо контролюючі органи діють не у відповідності до закону.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" ЄСПЛ дійшов такого висновку: "...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності". Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Відповідно до ст. ст.7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку визначеному ст. 139 КАС України

Керуючись ст.ст. 14, 243-246, 263, 293, 295-296 КАС України, суд,-

вирішив

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.12.2017 року №

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" (61140, м.Харків, вул.. Польова,140, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м.Харків, вул..Пушкінська,46, ) судовий збір у розмірі 15255 (п'ятнадцять тисяч двісті п'ятдесят п'ять) грн..21 коп.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення. Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

У повному обсязі рішення виготовлено 23.06.2018 року

Суддя Зоркіна Ю.В.