Справа № 489/3007/18
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/3007/18
Номер провадження 2-а/489/173/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 140197.

Позивач вказує на те, що 04 травня 2018 року, керуючи транспортним засобом «Mersedes Benz Sprinter», державні номера ВЕ8742 АА , на автомобільній дорозі Н-24 Миколаїв-Вознесенськ на 211, він був зупинений інспектором патрульної поліції ОСОБА_2. Інспектор виніс відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. за порушення вимог ч.3 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що позивач начебто здійснив зупинку на пішохідному переході чим створив небезпеку пішоходам та порушив 15.10 «д» ПДР України.

Вважаючи дії відповідача неправомірними та такими, що порушують вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП. позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що

- працівник патрульної поліції, при зупинці транспортного засобу позивача, не представився належним чином та не повідомив причину зупинки;

- інспектор не навів та не надав доказів вчинення позивачем правопорушення;

- інспектором поліції був порушений порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки справу було розглянуто на місці зупинки транспортного засобу;

- відповідач не дав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі;

- розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Будь - якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- не були прийняті до уваги пояснення позивача.

Відповідач, згідно наданого відзиву проти позову, заперечував проти його задоволення та вважав його безпідставним, з огляду на те, що

- 04.05.2018 р., під час патрулювання автодороги Н-24 «Миколаїв-Вознесенськ», біля пункту габаритно-вагового контролю, ним було помічено, що інший екіпаж патрульної поліції зупиняв за допомогою сигнального диску з світлоповертачем маршрутний транспортний засіб «Mersedes Benz Sprinter», державні номера ВЕ8742 АА. Внаслідок чого відбулось переслідування автомобіля, який в подальшому було зупинено;

- після зупинки транспортного засобу інспектор підійшов до водія та належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів;

- на його вимогу водієм було відмовлено в надані посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Через що особу водія маршрутного транспортного засобу, було встановлено за допомогою інформаційно-аналітичної системи «АРМОР»;

- при винесені постанови інспектором було дотримано вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП, так як працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, але постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від учасників справу про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило.

Встановивши фактичні обставини, з'ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані сторонами докази, суд виходить з такого.

04 травня 2018 року інспектором роти № 1 батальйону № 2 УПП в Миколаївській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ВР № 140197 за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що водій здійснив зупинку транспортного засобу в другій смузі руху, чим суттєво перешкоджав дорожньому руху та порушив п. 15.10 (д) ПДР України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. 15.9 «д» ПДР стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п. 4 р. І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 р. ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між іншим, позивач зазначає, що порушення ним Правил дорожнього руху вчинено вимушено, через дії працівників поліції, які рухалися позаду його автомобіля, здійснили обгін транспортного засобу позивача та перекрили дорогу, у звязку з чим він був змушений здійснити зупинку транспортного засобу на пішохідному переході.

Відповідно до п. 2 ч.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладено на відповідача.

Згідно запису з нагрудного відеореєстратора патрульного вбачається, що позивач просив відкласти розгляд справи для того, щоб скористатись юридичною допомогою, писав відповідні клопотання, проте йому було роз'яснено, що скористатися такою допомогою він зможе і після винесення постанови.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення процесуальних прав позивача, оскільки розглядом справи на місці та відмовою в задоволення клопотання про перенесення розгляду справи знівельовано конституційне право позивача на правовий захист.

Як вбачається з запису з нагрудного відеореєстратора патрульного, позивач дійсно зупинив рух свого автомобілю на пішохідному переході, чим створив перешкоди іншим учасникам дорожнього руху (пішоходам),чим порушив вимогу п. 15.10 «д» ПДР України.

Позивачем було долучено до матеріалів справи відеозапис, з якого вбачається, що 04.05.2018 року, керуючи транспортним засобом, на автодорозі Н-24 «Миколаїв-Вознесенськ», в правому лінії розмежування біля пункту габаритного-вагового контролю на вимогу Укртрансбезпеки, водій не зупинив автомобіль марки «Mersedes Benz Sprinter» та здійснив рух далі.

З відео також вбачається, що поряд із транспортним засобом марки «Mersedes Benz Sprinter», який їхав в правій полосі, з лівої сторони рухався автомобіль патрульної поліції, який здійснив обгін автомобіля позивача та перекрив йому дорогу, внаслідок чого, у звязку із недопущенням аварії, ОСОБА_1 було прийнято рішення здійснити зупинку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, зазначений у Постанові, яку виніс відповідач, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 139 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити .

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №140197 від 04.05.2018 року., винесену відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Позивач ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1;

Відповідач - Інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ОСОБА_2, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 20.06.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова