Справа № 817/1350/17
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 817/1350/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Довбенко Г.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника державної фіскальної служби України ОСОБА_4 митниця ДФС ОСОБА_5,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 до ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови від 09.02.2017 у справі про порушення митних правил №0085/204000000/17, -

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з адміністративним позовом до Заступника голови ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_6, Головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління митних розслідувань Департаменту організації протидії митним правопорушенням ДФС України ОСОБА_7 про скасування постанови.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.08.2017 року залучено в якості співвідповідача Державну фіскальну службу України.

10 серпня 2017 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було винесено ухвалу про передачу вищевказаної справи за підсудністю до ОСОБА_4 окружного адміністративного суду.

09 жовтня 2017 року усною ухвалою ОСОБА_4 окружного адміністративного суду було прийнято заяву про зміну позовних вимог.

09 жовтня 2017 року ухвалою ОСОБА_4 окружного адміністративного суду вищевказану справу було передано на розгляд до Рівненського міського суду, оскільки предметом даної справи, із врахуванням заяви про зміну позовних вимог, є оскарження рішення субєкту владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2018 року, справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 була передана судді Кучиній Н.Г. 19 лютого 2018 року.

19 лютого 2018 року ухвалою Рівненського міського суду справа прийнята та призначена до розгляду на 14 березня 2018 року на 10 год. 00 хв.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказує, що звернулася з адміністративним позовом до ОСОБА_4 митниці ДФС України про визнання протиправною і скасування постанови від 09.02.2017 у справі №0085/204000000/17 про порушення митних правил та закриття провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення з підстав, що дане рішення прийняте незаконно, на основі не повного і не обєктивного зясування обставин справи, а при розгляді справи та прийнятті рішення не дотримано вимог закону.

У судовому засіданні позивач та її представники адміністративний позов підтримали у повному обсязі та просили його задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що оскаржувана постанова складена законно та обґрунтовано.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та дослідивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.02.2017 головним державним інспектором відділу оперативного реагування та моніторингу ризикових операцій Управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_4 митниці ДВС України ОСОБА_8 складено протокол про порушення митних правил №0085/204000000/17 відносно ОСОБА_2, в якому зазначив, що в діях позивача є ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

09.02.2017 заступник начальника ОСОБА_4 митниці ДФС України ОСОБА_6 виніс постанову у справі №0085/204000000/17 про порушення митних правил, якою визнав ОСОБА_2 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 534 809,88 гривень.

Мотивуючи вказане рішення заступник начальника ОСОБА_4 митниці ДФС України зазначив, що позивач 27.03.2016 в зоні діяльності Львівської митниці ДФС України через митний пост «Рава-Руська» на митну територію України перемістила автомобіль марки «VW SHARAN», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер RP59707, і повідомила, що вона є громадянином-нерезидентом та постійно проживає в ОСОБА_9 Молдова.

У постанові також зазначено, що у ході проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_2 під час переміщення вказаного транспортного засобу вчинено дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом надання органу доходів та зборів документів, що містять неправдиві відомості щодо її постійного місця проживання.

Як на докази вини позивача у вчиненні порушення митних правил заступник начальника ОСОБА_4 митниці ДФС України посилається на перевірку за допомогою автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», відомості адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Рівненській області від 07.07.2016 за вих. №04/16364, проведену аналітично-пошукову роботу та лист Посольства України в ОСОБА_9 Молдова від 22.08.2016 №6136/17-522/5-1503.

Таким чином, згідно вказаного протоколу та постанови підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України є надання 27.03.2016 органу доходів та зборів документів, що містять неправдиві відомості щодо її постійного місця проживання.

ОСОБА_2 пояснила суду, що 27.03.2016 разом із чоловіком повертались з Польщі до України разом з ОСОБА_10 на його автомобілі марки «Фольксваген». При вїзді в Україну за кермом автомобіля був ОСОБА_10 Під час митного оформлення на українській митниці позивач та її чоловік з авто не виходили, а документи передали ОСОБА_10 і він вийшов з авто для оформлення перетину кордону. Жодних документів ОСОБА_2 для працівників митниці не подавала і жодних відомостей не повідомляла. Як відбувалось митне оформлення ОСОБА_10, останній не відомо.

Крім того, ОСОБА_2 суду пояснила, що ніколи не була громадянкою ОСОБА_9 Молдова та не мала посвідки на тимчасове проживання в даній країні.

З дослідженого в судовому засіданні оригіналу паспорта громадянина України на ім"я ОСОБА_2 безсіпрно вбачається, що остання є громадянкою України.

Таким чином, відповідачем не було надано суду беззаперечних доказів, які б підтверджували, що позивач ОСОБА_2 є громадянкою ОСОБА_9 Молдова.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_11 підтвердив пояснення ОСОБА_2 та вказав, що остання не є громадянкою ОСОБА_9 Молдова.

Згідно дослідженої судом фактури ПДВ маржа №001/03/2016 автомобіль «VW SHARAN», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер RP59707, придбаний ОСОБА_10, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, 10 березня 2016 року за 2600 (дві тисячі шістсот) злотих у ТОВ «Софістика-Транс».

Відповідно наданої суду Львівською митницею ДФС України інформації транспортний засіб «VW SHARAN», номер кузова НОМЕР_1 в період з 10.03.2016 по 23.03.2016 перетинав митний кордон України під керуванням ОСОБА_10

Під час судового розгляду судом досліджено надані ОСОБА_4 митницею ДФС України матеріали справи №0085/204000000/17 про порушення митних правил, з яких встановлено наступне.

У матеріалах справи про порушення митних правил наявне пояснення ОСОБА_10 від 08.07.2016. Однак, даний документ не відповідає формі протоколу, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №652 «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил».

Відповідно до інформації посольства України в ОСОБА_9 Молдова від 22.08.2016 за №6136/17-522/5-1503кп відомості про наявність чи відсутність у ОСОБА_2 постійного місця проживання в даній країні відсутні.

Разом з тим, в справі про порушення митних правил №0085/204000000/17 відсутні інші документи, в яких би йшлось про наявність чи відсутність у ОСОБА_2 постійного місця проживання на території іншої, ніж Україна, держави.

В справі про порушення митних правил не вказано, кому були повідомлені неправдиві відомості, яким чином вони були повідомлені - усно чи письмово, не зазначено документу, що містить неправдиві відомості, який подавала ОСОБА_2, відсутні пояснення осіб, яким повідомлялись неправдиві відомості чи надавались документи з неправдивими відомостями, тощо.

Документом, в якому йдеться про вартість автомобіля «VW SHARAN» і нараховані для сплати митні платежі, є службова записка від 30.01.2017 №139/36/17-70-19вн. Згідно даної записки вартість автомобіля вказана у розмірі 1990 євро та з даної суми нараховані митні платежі.

Разом з тим, в матеріалах митної справи відсутні документи, що підтверджують вартість автомобіля «VW SHARAN» саме у розмірі 1990 євро.

Згідно ст.ст. 49-51 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Стаття 65 МК України встановлює, що митною вартістю товарів, що ввозяться в Україну відповідно до митних режимів, відмінних від режиму імпорту, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі. За статтею 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Під час судового розгляду судом досліджено рахунок ПДВ маржа №001/03/2016, в якому вказано, що автомобіль «VW SHARAN» придбаний ОСОБА_10 10.03.2016 за 2600 злотих.

Отже, митною вартістю автомобіля «VW SHARAN» є вартість, вказана в рахунку ПДВ маржа №001/03/2016 і становить 2600 злотих.

Крім того, в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні документи щодо офіційного курсу грошових одиниць злотого до євро станом на 10.03.2016 та/або 27.03.2016.

Документ адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Рівненській області від 07.07.2016 за №04/16364, який вказаний в постанові про порушення митних правил, в матеріалах справи №0085/204000000/17 відсутній.

Згідно матеріалів справи про порушення митних правил інформація про те, що ОСОБА_2 27.03.2016 ввезла транспортний засіб на територію України в режимі тимчасове ввезення до 1 року через «зелений коридор», вказана в одному документів, який не відповідає вимогам п. 15 розділу ІІ «Документування управлінської інформації. Загальні вимоги до створення документів» Постанови Кабінету Міністрів України №1242 від 30.11.2011 «Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, раді міністрів Автономної ОСОБА_9 Крим, місцевих органах виконавчої влади».

Диспозицією ст. 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Виходячи з аналізу протоколу та постанови про порушення митних правил №0085/204000000/17 в діях позивача ОСОБА_4 митницею ДФС України вбачається склад митного правопорушення, що викладений диспозицією ст. 485 МК України як інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до ст.466 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями ст.486 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст.508 МК України, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у звязку з оскарженням.

Згідно ст.488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Під час провадження у справі про порушення митних правил, згідно ст.489 МК України, необхідно зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

У справі про порушення митних правил, згідно ст. 508 МК України, процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи.

Перелік процесуальних дій встановлений ч.2 ст. 508 МК України. Опитування свідків, відповідно до ч. 5 ст. 509 МК України, оформляється протоколом.

З дати порушення справи про порушення митних правил, що відбулось 01.02.2017, і до винесення 09.02.2017 постанови про визнання ОСОБА_2 винною за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, у справі не вчинено жодної процесуальної дії, передбаченої ст. 508 МК України.

Статтею 495 МК України вказано, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та наведено процесуальні джерела доказів.

Всі дані, на які посилається відповідач в постанові від 09.02.2017 та які наявні в досліджених судом матеріалах справи про порушення митних правил №0085/204000000/17, отриманні до порушення справи про порушення митних правил, а тому не є процесуальними джерелами доказів, що передбачені ст. 495 МК України.

Крім того, відповідно п.7 ч.1 ст.336 МК України, митний контроль здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів зокрема шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Статтею 345 МК України передбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи.

Предметом документальних невиїзних перевірок, згідно ст. 351 МК України, є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України, зокрема громадянами.

Підстави проведення документальної невиїзної перевірки передбачено ч.2 ст.351 МК України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів та за умови направлення громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. Тривалість проведення перевірки визначається у відповідному наказі органу доходів і зборів та не може перевищувати 30 днів. Продовження строку проведення перевірки можливе на строк 15 днів.

Результати перевірок, відповідно до ст. 354 МК України, оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

З досліджених судом матеріалів справи №0085/204000000/17 про порушення ОСОБА_2 митних правил встановлено, що ОСОБА_4 митницею ДФС України в період з 07.07.2016 до 31.01.2017 проводилась перевірка щодо дотримання ОСОБА_2 митних правил.

Однак, вказана перевірка розпочата та проведена всупереч положенням ст.ст. 351 та 354 МК України, оскільки наказ про проведення перевірки в матеріалах справи №0085/204000000/17 відсутній, строк проведення перевірки не визначено жодним документом і фактично перевищено, рішення про продовження строку перевірки чи про його зупинення в матеріалах справи відсутні, тощо.

Таким чином, всі відомості щодо ОСОБА_2, які отримані ОСОБА_4 митницею ДФС України в період з 07.07.2016 по 31.01.2017, отримані з порушенням порядку, встановленого законом, а тому, відповідно до ст. 74 КАС України, є недопустимими доказами і не можуть братись судом до уваги.

Крім того, відповідно до ст.467 МК України, справи про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст.485 МК України, розглядаються органами доходів і зборів та адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як встановлено з дослідженого судом пояснення ОСОБА_10 від 08.07.2016, які давались останнім для начальника ОСОБА_4 митниці ДФС України, органом доходів та зборів виявлено ознаки митного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, в діях ОСОБА_2 08.07.2016, а постанова про визнання її винною та накладення адміністративного стягнення винесена через сім місяців з дня виявлення.

ОСОБА_4 митницею ДФС України в порушення ч.1 ст.467 МК України при розгляді справи про порушення митних правил №0085/204000000/17 відносно ОСОБА_2 порушено строки накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил, відповідно до ст. 530 МК України, можуть бути перевірені судом у звязку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Така перевірка здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил передбачені ст. 531 МК України, серед яких відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, тощо.

Частиною 2 ст. 531 МК України передбачено, що підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Положеннями ст. 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми і у своїй сукупності давати можливість суду дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Рішення суду, відповідно до ст. 242 КАС України, повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Таким чином, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення, не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

За таких обставин, постанова заступника начальника ОСОБА_4 митниці ДФС України ОСОБА_12 у справі про порушення митних правил №0085/204000000/17 від 09.02.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 485 МК України не відповідає вимогам закону, оскільки матеріали справи не підтверджують наявність порушення митних правил та інші обставини, що мають значення для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували неправомірні дії ОСОБА_2, а тому є необґрунтованою, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови від 09.02.2017 у справі про порушення митних правил №0085/204000000/17 задовольнити.

Постанову від 09 лютого 2017 року у справі про порушення митних правил №0085/204000000/17, яка винесена заступником начальника ОСОБА_4 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_12, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 485 Митного кодексу України, - визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Н.Г. Кучина