Справа № 359/8110/17
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/8110/17
Провадження № 2-а/359/32/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора взводу по ОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Тищука Дмитра Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

17.10. 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просить суд : визнати незаконними та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 696453, № 696454, №696455 від 24.09.2017р., складені інспектором Львівського взводу по ОДДЗ батальйону № 3 УПП лейтенантом поліції Тищук Д.П., про накладення на нього, ОСОБА_2 адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі по 425 гривень по кожній постанові.( а.с.2-5).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 04.10.2017 року ним було отримано рекомендованою поштою три постанови інспектора поліції від 24.09.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до яких на нього накладено адміністративні стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП по 425 гривень по кожній постанові. Зазначив, згідно змісту постанов, його правопорушення полягають в тому, що він 24.09.2017 року керуючи автомобілем НОМЕР_1: - на 511 км 600 м. автодороги Київ-Чоп здійснив обгін на мості, чим порушив вимоги п.14.6 г ПДР; - на 517 км 450 м автодороги Київ-Чоп здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом в населеному пункті, чим порушив вимоги п.14.6г ПДР; - на 528 км 800м автодороги Київ-Чоп здійснив обгін на перехресті, чим порушив вимоги п.14.6а ПДР. Також в постановах зазначено, що інспектором поліції вони були розглянуті та винесені 24.09.2017 р. на 529 км автодороги Київ-Чоп.

Позивач зазначає, що зазначені постанови про адміністративне правопорушення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Так, позивач вказує, що зазначені в постановах правопорушення він не вчиняв, так як рухався на автомобілі з дозволеною швидкістю та не порушував ПДР. Крім того, зазначає, що його дійсно на 529 км автодороги зупинили інспектори патрульної поліції, повідомили про порушення правил дорожнього руху та наказали пред'явити документи. Також позивач зазначив, що будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не були дослідженні докази, та не було відібрано у нього жодних пояснень. Крім того, позивач вважає, що постанови у порушення ст. 276 КУпАП були складені на автодорозі, що є недопустимим.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Управління патрульної поліції м.Львова( а.с.15).

У судовому засіданні представник позивача- адвокат ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Однак, представником відповідача ОСОБА_3.(а.с.34) до суду направлено письмовий відзив на позовну заяву (а.с.32,33), у якому зазначено, що доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими. Так, нормою ст.258 КУпАП визначено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Нацполіції, посадовими особами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП, у томі числі і справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. Тому просив суд, залишити оскаржувані постанови без змін, а позовну заяву без задоволення, також просив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Суд, перевіривши повноваження представника позивача-адвоката ОСОБА_1, заслухавши його пояснення, дослідивши відзив на позовну заяву та письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що інспектором ВПОДДЗ батальйону № 3 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Тищук Д.П. 24.09.2017 року було винесено постанови Серії БР № 696453, БР№ 696454, БР № 696455 відносно ОСОБА_2, відповідно до змісту яких:

-24.09.2017 р. о 10.49год. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 511 км 600м, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив обгін на мості чим порушив вимоги п.14.6 г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.(а.с.7);

-24.09.2017 р. о 10.56год. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 517 км 450 м, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив вимоги п.14.6 в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП( а.с.8);

-24.09.2017 р. о 10. 57 год. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 528 км 800 м, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив обгін на перехресті, чим порушив вимоги п.14.6а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП(а.с.6).

Також зазначеними постановами відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень по кожній постанові. ( а.с.6-8).

Копії постанов надіслано позивачу поштовим відправленням та отримані останнім 04.10.2017 року, що підтверджується поштовою відміткою на конверті( а.с.12).

Так, відповідно до п.14.6 а, 14.6 в, 14.6 г ПДР України, обгін заборонено : на перехресті;ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Частиною 2статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди -у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення серед інших про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту та правил користування засобами транспорту (частина 2 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395,постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, у тому числі, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268КУпАП.

За змістом п. 5, 9 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбаченоКУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п.5) .

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст.252 КУпАП України.

Як передбачено ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, за змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію України» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до вимог ч.2 вказаної статті, поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Будь-яких належних і допустимих доказів факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2ст.122 КУпАП, відповідачем суду не надано, та не зазначено джерел їх здобуття.

Встановлено, що відповідачем, у порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин було тричі прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2ст.122 КУпАП.

Суд звертає увагу, що, не зважаючи на те, як стверджує позивач у позовній заяві( а.с.2,3), що він висловлював зауваження на дії інспектора патрульної служби та не визнавав факту вчинення ним адміністративного правопорушення, а також зазначав про відсутність доказів його вини, інспектором патрульної поліції такі докази зібрані не були.

Крім того, викладені в оскаржуваних постановах встановлені інспектором поліції фактичні обставини скоєних адміністративних правопорушень викликають обґрунтовані сумніви щодо їх дійсності та об'єктивності, враховуючи час та місце скоєння адміністративних правопорушень та їх можливої фіксації працівниками поліції.

Так, суд звертає увагу, що за змістом оскаржуваних постанов позивачем 24.09.2017 року під час керуванням автомобілем НОМЕР_2 на автодорозі М-06 Київ-Чоп тричі порушено правила обгону: о 10.49год. на 511 км 600м, о 10.56год. на 517 км 450 м, та о 10. 57 год. на 528 км 800 м.

Таким чином викладені в оскаржуваних постановах фактичні обставини свідчать, що водій ОСОБА_2 з 10.49 до 10.56 год. проїхав близько 5 кв.850м, а також з 10.50 до 10.57 год. - близько 11км 350м.

Таким чином викладені в оскаржуваних постановах фактичні обставини свідчать, що водій ОСОБА_2 з 10.49 до 10.56 год. мав рухатися зі швидкістю близько 50,1км/год. (835м/хв.=50,1км/год.) та з 10.56 до 10.57год. - зі швидкістю близько 681 км/год. (11350м/хв.=681 км/год.), та, навіть середня швидкість мала складати 2150м/хв. або 129км/год., тобто водій мав рухатися з порушенням Правил дорожнього руху щодо перевищення встановленого обмеження швидкості, проте це не було зазначено в оскаржуваних постановах.

З урахуванням викладеного, слід зазначити, що у відповідності до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КАС України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, од нак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача щодо скасування постанов БР №696453, №696454, №696455 від 24.09.2017 року у справах про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та доведеними, і підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст.ст.247,288,293 КУпАП, а також враховуючи положення ч.2 ст. 9, ч.3 ст.286 КАС України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати у справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 74-77, 139,241-246,250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №696453, №696454, №696455 від 24.09.2017 року, складені інспектором взводу по ОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Тищуком Дмитром Петровичем про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі по 425 гривень по кожній постанові.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Муранова-Лесів