Справа № 301/1081/18
Суддя: Даруда І. А.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/1081/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді - Даруда І.А.,

при секретарі - Сатін Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Фревлик Юрія Юрійовича про визнання протиправними дії та скасування постанови,-

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Фревлик Юрія Юрійовича про визнання протиправними дії та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що 14 травня 2018 року інспектором Фревликом Ю.Ю. було винесено постанову серія БР№ 335808 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу: 510 гривень. Відповідно до постанови: він нібито о 11.40 год. в м. Ужгород здійснив зупинку на перехресті вул. Новака та вул. Капушанська, чим суттєвоперешкоджав іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п.п.15.9 "г" та п.п. 15.10 "д" ПДР України.

Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанову незаконною, винесену з грубим шенням норм матеріального та процесуального права та вважає, що така підлягає скасуванню за таких підстав, так як 14.05.2018 року, рухаючись по вул. Капушанській на автомобілі в якості пасажира з водієм та його батьком. Водій тимчасово припаркувався на перехресті вулиць Капушанська та Новака біля обласної лікарні, так як батько водія знаходився у важкому стані. Після чого водій взяв батька під руку і почав рухатись в напрямку лікарні. Він взявши речі допоміг їм донести їх до лікарні. Знаходячись у лікарні майже відразу через -10 хвилин водій віддав йому ключі та реєстраційний талон і попросив його перепаркувати його автомобіль. Він підійшов на перехрестя вулиць Новака та Капушанської, де водій залишив свій автомобіль, там він побачив інспекторів поліції, які стояли біля патрульного службового автомобіля. Він сів у автомобіль з метою його перепаркування. Не встигши його завести до нього підійшли працівники поліції. Не представившись і не пояснивши йому причину перевірки документів, попросили надати їм документи. На його запитання, що на якій підставі вони вимгають від нього документи, інспектор відповів, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: п.п. 15.9 та п.п.15.10 ПДР України і буде складати протокол. Він вийшов із автомобіля і пояснив інспектору, що він не припарковував даний автомобіль в неположеномі місці, але інспектор не слухаючи його почав складати протокол. Він попросив ознайомити його з доказами вчинення ним правопорушення, на що інспектор відповів, щ о докази йому не потрібні. Крім того, інспектор складав протокол не попередивши його, що розгляд справи вже почався, також інспектор не ознайомив його з ст. 63 Конституції та ст. ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП. На його прохання про заявлення усного клопотання про перенесення розглядку справи по місцю проживання згідно ст. 268 КУпАП України, йому було відмовлено, після чого інспектор дав йому для ознайомлення документ, який склав і тільки тоді він побачив, що це не протокол, а постанова, тому вважає дії інспектора протиправними , а вищевказану постанову незаконною та просить таку скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів викладених в такому, просив позовні вимоги задовльнити.

Відповідач Фревлик Ю.Ю. в судове засідання не зявився, які причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому на підставі ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено у його відсутності.

Заслухавши пояснення позива ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з постановою серії БР № 535808 від 14.05.2018 року, винесеної інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Фревлик Ю.Ю., на позивача ОСОБА_1, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, а саме: за те, що 09 лютого 2018 року о 11:15 керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1, в м. Ужгород, здійснив зупинку на перехресті вул. Новака та вул. Капушанська, чим суттєво перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п.п.15.9 "г" та п.п. 15.10 "д" ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до ч.1,2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015року №5-рп/15 зазначено, що положення ч.1 ст.276 Кодексу, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином, словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу, в даному випадку м. Ужгород.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що дії суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи та відповідно підлягають оскарженню, якщо відповідні дії не повинні вчинятись таким суб'єктом щодо цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції.

П.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за ст.122 КУпАП, без складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення.

При цьому, вчинення інспектором патрульної поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення суб'єкта владних повноважень - постанови у справі про адміністративне правопорушення. Самі по собі дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені та визнані протиправними.

Разом з тим, жодних доводів щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення, останній в позовній заяві не зазначив та не обґрунтував, тобто факт вчинення ним адміністративного правопорушення фактично не заперечується, що в сукупності з усіма встановленими судом обставинами виключає протиправність винесеної відповідачем постанови.

Належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації його процесуальних прав, які також могли потягти незаконність винесеної постанови, позивачем також не надано і судом не встановлено.

На вимогу суду надати докази на підтвердження того, що правопорушення вчинене не ним та про обставини вчинення правопорушення, на які позивач посилається, ОСОБА_1 пояснив, що таких немає, а тому, суд вважає, що постанова про накладання на позивача адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП винесена відповідачем відповідно до вимог ч. 2 ст.2 КАС України, у звязку з чим підстав вважати її протиправною і такою, що підлягає скасуванню, немає.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 268, 276, 279, 283 КУпАП, ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, суд,-

Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Фревлик Юрія Юрійовича про скасування постанови серії БР № 535808 від 14 травня 2018 року відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 15 червня 2018 року.

Суддя : І. А. Даруда