Справа № 802/2905/15-а
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" червня 2018 р. справа № 802/2905/15-а
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до приватного підприємства «Династія-2012» про стягнення заборгованості в сумі 305 967,80 грн., -
26.08.2015 ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до приватного підприємства «Династія-2012» про стягнення заборгованості в сумі 305 967,80 грн.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.08.2015 відкрито провадження в даній адміністративній справі.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.02.2016 адміністративна справа № 802/2905/15-а передана на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2016 справа №802/2905/15-а прийнята до провадження.
Ухвалою від 23.06.2016 задоволено клопотання про заміну позивача. Здійснено заміну первинного позивача ОСОБА_1 об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Вінницькій області належним позивачем по справі Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.02.2018 задоволено клопотання про заміну позивача. Здійснено заміну позивача Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві належним позивачем по справі Коломийською ОДПІ ГУ ДФС.
Також 06.02.2018 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу №802/2905/15-а передано на розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
07.05.2018 адміністративна справа №802/2905/15-а надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Суд звертає увагу, що у звязку з набранням, 15.12.2017, чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, на виконання вимог пункту 10 частини 1 розділуVII «Перехідні положення» цього Кодексу, справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, що діють після набрання чинності редакції Кодексу адміністративного судочинства України згідно Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Ухвалою від 10.05.2018 справа №802/2905/15-а за позовом Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі позивач) до приватного підприємства «Династія-2012» (далі відповідач, ПП «Династія-2012») про стягнення заборгованості в сумі 305 967,80 грн. прийнята до провадження Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, і подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Однак, своїм правом на подання відзиву чи інших письмових доказів відповідач не скористався.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановив наступне.
Станом на момент розгляду справи Івано-Франківським окружним адміністративним судом, ПП «Династія-2012» перебуває на податковому обліку в Коломийській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Статтею 8 Податкового кодексу України встановлено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).
Відповідно підпункту 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних належать податок на додану вартість.
Судом встановлено, що 28.07.2015ПП «Династія-2012» подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2016 року, якою узгоджено податкове зобовязання платника податків з податку на додану вартість за вказаний період у розмірі 51 172,00 грн. (а.с. 11-12).
Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, грошове зобов'язання, визначене відповідачем у вищевказаній податковій декларації з податку на додану вартість в розмірі 51 172,00 грн. є узгодженим з моменту подання такої декларації.
Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4).
Відповідно до пункту 203.2 статті 203 розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Пунктом 203.1 цієї статті встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1).
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що самостійно узгоджена відповідачем сума грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 51 172,00 грн. підлягала сплаті відповідачем у строки, встановлені пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України.
Однак, відповідачем в порушення визначеного Законом обовязку не здійснено сплату самостійно задекларованих грошових зобовязань з податку на додану вартість у розмірі 51 172,00 грн.
Судом також встановлено, що на підставі наказу ОСОБА_1 ОДПІ №235 від 28.01.2015 та відповідно до п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 ПК України посадовими особами ОСОБА_1 ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПП «Династія-2012» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування суми ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» за липень та серпень 2014 року.
За результатами перевірки складено акт №414/02-28-22-05/38343842 від 19.02.2015, яким зроблено висновки про порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 ПК України, внаслідок чого занижено ПДВ на загальну суму 178 213,00 грн. (а.с. 14-19).
Суд зазначає, що згідно ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу за №1877-25 від 20.04.2015 (а.с. 20), яку відповідач отримав 05.05.2015, однак залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобовязань, не сплатив.
Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання утворює податковий борг.
Наявність податкового боргу підтверджується обліковою карткою платника податку відповідача за платежем податок на додану вартість та іншими матеріалами справи. Доказів сплати податкового боргу відповідач суду не представив, чим фактично не заперечив суму заборгованості, яка є предметом спору в даній справі.
Відповідно до пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.
Згідно із пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Пунктом 87.2. даної статті Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Згідно статті 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний погасити податковий борг. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області: вул. Богдана Хмельницького, 3, м. Коломия, Івано-Франківська обл., 78200, .

Приватне підприємство «Династія-2012»: вул. Полковника Топоровського, 46/1, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200, 2.

Суддя Кафарський В.В.