Справа № 800/587/17
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 800/587/17

Провадження № 11-65сап18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого Князєва В.С.,

судді-доповідача Прокопенка О. Б.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бондар О. А.,

позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ГуцалаД. С.,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд Київського апеляційного адміністративного суду,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовною заявою, в якій він просив визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 10 листопада 2017 року № 357/2017 «Про призначення суддів Верховного Суду» (далі - Указ).

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 12 січня 2018 року відмовив у відкритті провадження у цій справі.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12січня 2018 року, а справу направити до суду першої інстанції для прийняття рішення про відкриття провадження у справі.

ВеликаПалата Верховного Суду ухвалою від 26 лютого 2018 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та призначила адміністративну справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в судовому засіданні.

При розгляді справи у судовому засіданні у режимі відеоконференції ОСОБА_3 оголосив заяву, копію якої направив на електронну адресу Верховного Суду, в якій просить Велику Палату Верховного Суду передати справу на розгляд Київського апеляційного адміністративного суду у зв'язку з існуванням у суддів Великої Палати Верховного Суду, на його думку, реального конфлікту інтересів.

Свою заяву ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що в наведеній ситуації суд вважається несправедливим, а його рішення буде необґрунтованим і упередженим, оскільки судді, які розглядають апеляційну скаргу, мають приватний інтерес, тобто очевидним, на його переконання, є конфлікт інтересів.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 та продовжити розгляд справи Великою Палатою Верховного Суду.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд Київського апеляційного адміністративного суду, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 124 Основного Закону передбачає, щоправосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Частинами першою, п'ятою та шостою статті 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. З метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Згідно з частиною першою статті 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною четвертою статті 22 КАС Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

За правилами частини третьої статті 23 КАС у випадках, визначених цим Кодексом, Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку як суд апеляційної інстанції судові рішення у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 292 КАС ВеликаПалата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.

Згідно з частиною п'ятою статті 266 КАС Велика Палата Верховного Суду є судом апеляційної інстанції у справах щодо: законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Наведене узгоджується також і з пунктом 2 частини другої статті 45 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон

№ 1402-VIII),відповідно до якого Велика Палата Верховного Суду діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» повторно наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Як зазначено Європейською комісією з прав людиниу рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Таким чином, за інстанційною юрисдикцією судом першої інстанції для розгляду справ щодо оскарження актів Президента України є Верховний Суд, а єдиною компетентною апеляційною інстанцією щодо перегляду його рішень - Велика Палата Верховного Суду.

Отже, Велика Палата Верховного Суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції є судом, установленим законом, для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 січня 2018 року в адміністративній справі за його позовом до Президента України про скасування Указу.

Щодо посилання ОСОБА_3 на наявність конфлікту інтересів у суддів Великої Палати Верховного Суду при розгляді його апеляційної скарги у цій справі, то слід зазначити таке.

Чинне законодавство України містить низку норм, якими врегульовано порядок дій особи щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів під час виникнення у неї сумнівів щодо його наявності.

Статтею 35 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» встановлено особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За змістом частини першої цієї статті правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності суддів, суддів Конституційного Суду України визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Відповідно до пункту 6 частини восьмої статті 133 Закону № 1402-VIII Рада суддів України здійснює контроль за додержанням вимог законодавства щодо врегулювання конфлікту інтересів у діяльності суддів; приймає рішення про врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів у діяльності зазначених осіб (у разі якщо такий конфлікт не може бути врегульований у порядку, визначеному процесуальним законом).

Судді Великої Палати Верховного Суду зверталися до Ради суддів України щодо надання роз'яснення про те, чи існує конфлікт інтересів під час розгляду справи № 800/587/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 січня 2018 року.

Рада суддів України, з урахуванням у міжнародній практиці усталеного підходу в оцінці ситуації стосовно конфлікту інтересів: ситуації, які стосуються усіх, а не тільки конкретного судді, не є конфліктом інтересів, відповідно до рішення від 8 червня 2017 року № 34, яким роз'яснено, що при розгляді конкретної справи не утворює конфлікту інтересів такий приватний інтерес, який мають усі інші судді, ухвалила рішення за зверненням Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2018 року № 24 про відсутність конфлікту інтересів у суддів при розгляді зазначеної справи.

За таких обставин та з огляду на закріплені в параграфі 2 глави 2 розділу І КАС правила інстанційної юрисдикції іншого суду, ніж Велика Палата Верховного Суду, для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 січня 2018 року в адміністративній справі за його позовом до Президента України про скасування Указу немає.

Таким чином, оскільки обставини, наведені ОСОБА_3 на обґрунтування клопотання про передачу справи на розгляд до Київського апеляційного адміністративного суду, не знайшли свого підтвердження, то в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 29, 243, 250, 266, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд до Київського апеляційного адміністративного суду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

У повному обсязі ухвалу складено 18 червня 2018 року.

Головуючий В. С. Князєв
Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич
О. Р. Кібенко О. Г. Яновська