Справа № 2а-2883/11/1370
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2018 року

Київ

справа №2а-2883/11/1370

адміністративне провадження №К/9901/19241/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуГалицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області
на постановуЛьвівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року (суддя Р.М. Брильовський)
та ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року (колегія у складі суддів: І.М. Обрізко, Н.Г. Левицька, В.П. Сапіга)
у справі №876/7845/16
за позовомГалицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області
доОСОБА_2
третя особаУправління Державтоінспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області
простягнення податку з власників транспортних засобів,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова (правонаступником якої є Галицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області) звернулася до суду із позовом про стягнення з фізичної особи ОСОБА_2 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 28740 грн. 00 коп., мотивуючи позов тим, що відповідачем при проведенні першої реєстрації транспортного засобу не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що є підставою для його стягнення податковим органом в примусовому порядку.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2011 року провадження у даній справі зупинялось до набрання законної сили судовим рішенням у справі №2а-5993/11/1370.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2015 року поновлено провадження у даній справі у зв'язку з тим, що відпали обставини, що зумовили зупинення. Так, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2013 року у справі№2а-5993/11/1370 та прийнято нову постанову, якою ОСОБА_2 задоволено.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року, у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_2 передувала б сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку. Реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність не відповідача, а посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування касаційної скарги зазначено, що відповідач всупереч вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, при першій реєстрації в Україні автомобіль марки MERCEDES BENS SPRINTER, 1997 року випуску (державний номерний знак НОМЕР_1), відповідач не сплатив податок з власників транспортних засобів. На рахунок місцевого бюджету кошти від сплати вказаного податку в розмірі 28740,00 грн. не надійшли, що є підставою для їх стягнення в судовому порядку. При цьому, податковий орган звертає увагу суду на те, що фізична особа, після сплати податку, має право протягом доби звернутись до банківської установи в якій вона здійснила платіж, із заявою про повернення їй сплати причиною умисних дій платника.

Відзив або заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

24 січня 2017 року Вищим адміністративним судом України, касаційне провадження за касаційною скаргою позивача відкрито.

09 лютого 2018 року касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова від 16 лютого 2011 року №2071/17-115 кошти з податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 28740 грн. 00 коп. від ОСОБА_2 за державну реєстрацію транспортного засобу марки MERCEDES BENS SPRINTER, 1997 року випуску (державний номерний знак НОМЕР_1), до місцевого бюджету не надходили.

Згідно з розрахунками суми податку з власників транспортних засобів загальна сума податку, що підлягає сплаті, становить 28740 грн. 00 коп.

Позивачем направлялось відповідачу повідомлення щодо необхідності підтвердження ним сплати податку з власників транспортних засобів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні транспортні засоби, які відповідно до вимог статті 2 цього Закону, є об'єктами оподаткування.

Згідно статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Статтею 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» визначено, що перша реєстрація в Україні це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно частини 6 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Статтею 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мінюстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Отже, з огляду на зміст наведених положень законодавства, державній реєстрації транспортного засобу передує обов'язкова процедура сплати відповідних платежів. При цьому, відсутність документа про сплату податку з власників транспортних засобів є умовою, за якою перша реєстрація в Україні транспортних засобів не може бути здійсненна.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції в повній мірі погоджується з позицією суду апеляційної інстанції стосовно відсутності законних підстав стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів за умови не доведення податковим органом беззаперечними, належними та допустимими доказами обставин та підстав виникнення у відповідача податкового зобов'язання.

Водночас, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року у справі№2а-5993/11/1370, до вирішення якої зупинялось провадження у даній справі, скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2013 року та прийнято нову постанову, якою визнано протиправними дії Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо першої державної реєстрації за ОСОБА_2 транспортного засобу Mercedes Benz Sprinter 1997 року випуску № кузова WDB9034631P701933 державний номерний знак НОМЕР_1. Скасовано державну реєстрацію транспортного засобу Mercedes Benz Sprinter 1997 року випуску № кузова WDB9034631P701933 державний номерний знак НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2 проведену Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Дана обставина не встановлювалася судами першої та апеляційної інстанцій і є процесуальним порушенням, однак порушення є таким, що не призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим Суд, в силу вимог ч. 2 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить висновку про неможливість скасування правильного по суті рішення з одних лише формальних міркувань

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для відмови у позові.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду