Справа № 487/3755/17
Суддя: Нікітін Д. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3755/17
Провадження № 2-а/487/26/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -Нікітіна Д.Г.,
при секретарі - Плетенчук О.О.,
за участю:
представник відповідача -Бурдюжа А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про перерахунок пенсійних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та просив суд, визнати дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області яка полягає у відмові ОСОБА_1 в обчисленні розміру пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 від 27.04.2017 р. № 327 - неправомірними. Зобов`язати головне управління Фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 13.06.2016 року в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 від 27.04.2017 р. № 327, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 13.06.2016 року; подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України..

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 30.11.2009 р. № 601 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.12.2009 р. № 263 позивач був виключений із списків особового складу частини з 28.12.2009 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 склав та подав до ГУПФУ подання про призначення пенсії ОСОБА_1 від 25.01.2010 р. № 551. До зазначеного подання додано розрахункова книжка серія НОМЕР_2 та довідка військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 для обчислення пенсії від 15.01.2010 р. №5.

При оформленні документів для призначення пенсії військова частина НОМЕР_1 не зазначила в довідці про додаткові види грошового забезпечення від 15.01.2010 р. № 5 відомості про складові грошового забезпечення які позивач отримував під час проходження військової служби, а саме: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні.

ГУПФУ призначило позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 29.12.2009 р. в розмірі який розрахований на підставі розрахункової книжки та довідки про додаткові види грошового забезпечення оформлених військовою частиною НОМЕР_1 від 15.01.2010 р. № 5.

Відповідно до протоколу про призначення пенсії за пенсійною справою № від 25.01.2010 р. ГУПФУ обчислило розмір пенсії 83% грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні.

У квітні 2017 р. позивач звернувся до військової частина НОМЕР_1 із заявою про надання нової довідки про додаткові види грошового забезпечення із зазначенням відомостей про складові додаткових видів грошового забезпечення які позивач отримував під час проходження військової служби, а саме: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні.

Військова частина НОМЕР_1 надала позивачу нову довідку про додаткові види грошового забезпечення від 27.04.2017 р. № 327 в якій зазначені відомості про складові грошового забезпечення які позивач отримував під час проходження військової служби.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 06.06.2017 р. про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2017 р. № 327. Зазначену заяву отримано ГУПФУ 12.06.2017 р. що підтверджується відомостями реєстру відстеження пересилання поштових відправлень ДППЗ «УКРПОШТА». Листом ГУ ПФУ від 23.06.2017 року № 656-Д-07 позивачу повідомлено про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку із поданням нових документів.

Представник позивача та позивач в судове засіданняне зявився, був належним чином повідомлений про слухання справи.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 30.11.2009 р. № 601 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.12.2009 р. № 263 позивач був виключений із списків особового складу частини з 28.12.2009 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 склав та подав до ГУГІФУ подання про призначення пенсії ОСОБА_1 від 25.01.2010 р. № 551. До зазначеного подання додано розрахункова книжка серія НОМЕР_2 та довідка військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 для обчислення пенсії від 15.01.2010 р. №5.

При оформленні документів для призначення пенсії військова частина НОМЕР_1 не зазначила в довідці про додаткові види грошового забезпечення від 15.01.2010 р. № 5 відомості про складові грошового забезпечення які позивач отримував під час проходження військової служби, а саме: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні.

ГУПФУ призначило позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 29.12.2009 р. в розмірі який розрахований на підставі розрахункової книжки та довідки про додаткові види грошового забезпечення оформлених військовою частиною НОМЕР_1 від 15.01.2010 р. № 5.

Відповідно до протоколу про призначення пенсії за пенсійною справою № від 25.01.2010 р. ГУПФУ обчислило розмір пенсії 83% грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 06.06.2017 р. про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2017 р. № 327. До зазначеної заяви додано оригінал довідці військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2017 р. № 327, що підтверджується квитанцією про відправлення рекомендованого поштового відправлення № 864.

Зазначену заяву отримано ГУПФУ 12.06.2017 р. що підтверджується відомостями реєстру відстеження пересилання поштових відправлень ДППЗ «УКРПОШТА».

Листом ГУ ПФУ від 23.06.2017 року № 656-Д-07 позивачу повідомлено про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку із поданням нових документів.

Позивач не погодився з правомірністю такої відмови відповідача у перерахунку пенсії та звернувся до суду з цим позовом.

Так, відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Положеннями ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 названої статті Закону визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Законом гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч.1 ст.10-1 Закону).

Надання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальної допомоги для оздоровлення, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань передбачено пп. 3 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідно до п.30.3 розділу ХХХ "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329), розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Пунктами 33.1 та 33.3 розділу ХХХІІІ названої Інструкції передбачено надання особам офіцерського складу для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік матеріальної допомоги в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається матеріальна допомога, включаються посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески та суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII Про індексацію грошових доходів населення, згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

При цьому, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Як встановлено матеріалами справи, 27.04.2017 року позивач отримав нову довідку №327, в якій було зазначено усі складові грошового забезпечення, та 06.06.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак листом від 23.06.2017 року №656-Д-07 йому було відмовлено.

Зазначені у вказаних довідках винагороди та допомоги є додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч.2 ст.9 Закону входять до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого здійснюється обчислення пенсії позивача.

Аналогічний висновок щодо застосування наведених вище норм права міститься в постановах Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15 та від 20 жовтня 2015 року у справі № 559/3342/14-а. Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України такий висновок Верховного Суду України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Водночас стосовно здійснення перерахунку та виплату пенсії з урахуванням одноразової грошової допомоги при звільненні колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було зазначено, за змістом частини третьої статті 43 Закону пенсія військовослужбовців обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Ця норма не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 9 Закону, які пов`язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Наведені висновки узгоджуються з обов`язковим для врахування висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 12 вересня 2017 року у справі №812/6733/13-а.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання дій ГУПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у обчисленні (перерахунку) пенсії за вислугу років, з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб, зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 №327 від 27 квітня 2017 року протиправними та зобов`язання ГУПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 06 грудня 2016 року в розмірі, обчисленому з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 №327 від 27 квітня 2017 року, в тому числі грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум.

Що стосується вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії за період з 13 червня 2016 року по 06 грудня 2016 року, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч.1 ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Виходячи із змісту даної норми, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З позовної заяви та доданої до неї матеріалів справи видно, що про порушення свого права позивач, мав можливість дізнатися і після їх видання, а з позовом до суду останній звернувся в липні 2017 року тобто, з пропуском шестимісячного строку звернення з позовом до суду.

Клопотання про поновлення строків звернення до суду позивач не подавав, а його твердження, що на дані вимоги не розповсюджується строк позовної давності є наслідком помилкового тлумачення норм права.

Так, згідно ч.3ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно ч.2ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнений з військової служби, та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З аналізу наведених норм права вбачається, що строком не обмежується виплата нарахованих сум пенсій, проте заявлений розмір пенсії позивачеві нарахований не був.

За таких обставин, суд дійшов до висновку що позов в цій частині слід залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду без поважних причин.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, подати звіт про виконання судового рішення, слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є засобом судового контролю за виконанням судового рішення, який застосовується судом за власною ініціативою та розсудом і не може бути предметом позовних вимог, проте в даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю.

Суд приходить до переконання, що в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про перерахунок пенсійних виплат за період з 13 червня 2016 року по 06 грудня 2016 року - залишити без розгляду.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про перерахунок пенсійних виплат задовольнити частково.
Визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області яка полягає у відмові ОСОБА_1 в обчисленні розміру пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 від 27.04.2017 р. № 327 - неправомірними.
Зобов`язати Головне управління Фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 07.12.2016 року в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 від 27.04.2017 р. № 327, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 07.12.2016 рокуз врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 (мешкає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Апеляційна скарга подається відповідно до п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ Перехідних положень КАС України учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Д.Г. Нікітін