Справа № 553/1790/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 553/1790/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Макаренко Я.М. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою інспектора роти №2 батальону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтената поліції ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 04.05.2018 по справі № 553/1790/17, суддя Новак Ю.Д., м. Полтава

за позовом ОСОБА_2

до Управління патрульної поліції у м. Полтаві , посадової особи Управління патрульної поліції УПП в м. Полтаві лейтената поліції ОСОБА_1

третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Полтаві, посадової особи Управління патрульної поліції УПП в м. Полтаві лейтената поліції ОСОБА_1, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив:

- скасувати постанову серії БР №886378 від 11.07.2017 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 04.05.2018р. зазначений позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР №886378 винесену 11 липня 2017 року інспектором роти №2 УПП в м. Полтаві лейтенантом поліції ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по адміністартивній справі за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрито.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає доводи щодо правомірності притягнення позивача до відповідальності.

В порядку, визначеному ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, разом з цим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів та підстав задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до постанови серії АР №700775 від 06.06.2017 гр., 06 червня 2017 року о 18 год 32 хв. в м. Полтава ОСОБА_2 рухаючись по вул. Степана Халтуріна в напрямку вул. Шевченка перед перехрестям з вул. Шевченка при поданні світлофором сигналу, що забороняє рух, не зупинився більш ніж за 10 метрів перед світлофором та проїхав перехрестя вул. ОСОБА_3 та вул. Шевченка на заборонений сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.10 та пункт 8.7.3 Правил дорожнього руху України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду від 03.07.2017 року скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №700775 від 06.06.2017 року, винесену інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Полтаві ДПП ОСОБА_1

11.07.2017 року відповідачем прийнято постанову серії БР №886378, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за перетин перехрестя вул. ОСОБА_3 та вул. Шевченка у м. Полтаві 06.06.2017 о 18 год. 32 хв. на заборонений сигнал світлофора, та відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності факту вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності оскаржуваною постановою відповідача.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, керуючись приписами ч. 3 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства щодо обгрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильні висновки про задоволення позову, при цьому, наявні підстави для зміни судового рішення в частині мотивів та підстав його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Як встановлено з матеріалів справи, за порушення п. 8.10 та п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, яке мало місце 06.06.2017 року о 18.32 год., позивача постановою серії АР № 700775 від 06.06.2017 року, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.07.2017 року зазначена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №700775 від 06.06.2017 року, прийнята інспектором патрульної поліції №2 батальйону УПП в м.Полтаві ОСОБА_1, скасована, з підстав відсутності події правопорушення.

11.07.2017 року інспектором поліції ОСОБА_1, прийнято постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 886378 від 11.07.2017 року, якою ОСОБА_2 повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за події, які відбулися 06.06.2017 року о 18 год. 32 хв. 6, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн.

Тобто, позивача повторно притягнуто до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стеттею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, відповідач порушив конституційні гарантії прав людини.

При цьому, постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.07.2017 року, яка набрала законної сили, було встановлено відсутність події адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР №700775 від 06.06.2017 року, у звязку з чим вказану постанову було скасовано.

Отже, позивача притягнуто до відповідальності за правопорушення, відсутність події якого встановлена судовим рішенням.

Частиною 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи, що рішенням суду, яке набрало законної сили встановлено відсутність події адміністративного правопорушення, за яке відповідачем притягнуто ОСОБА_2 до відповідальності, обставини цього правопорушення не підлягають доказуванню у даній справі.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача в обгрунтування правомірності оскаржуваного рішення, на абзац 12 описової частини постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 03.07.2017 року, яким встановлено «не викликає сумніву той факт, що водій автомобіля "DACIA LOGAN", держ. номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 06.06.2017 року о 18 год. 36 хв. здійснив перетин перехрестя вул. ОСОБА_3 та вул. Шеченка в м. Полтаві на сигнал світлофора, що забороняє рух, а відтак допустив порушення вимог п. 8.3.7 ПДР України», оскільки за змістом вказаного рішення суду абзац 12 описової частини стосується стислого викладу заперечень відповідача, а не встановлених судом обставин справи.

Таким чином, перевіривши постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР №886378 прийняту 11 липня 2017 року інспектором роти №2 УПП в м. Полтаві лейтенантом поліції ОСОБА_1, колегія суддів дійшла висновку щодо її невідповідності вимогам ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для зміни судового рішення суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, між тим, вважає необхідним змінити рішення в частині підстав та мотивів задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтената поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 04.05.2018 по справі № 553/1790/17 змінити в частині підстав та мотивів задоволення позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Полтаві, посадової особи Управління патрульної поліції УПП в м. Полтаві лейтената поліції ОСОБА_1, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6