Справа № 522/10921/18
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/1195/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в місті Одеси справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2018 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області завернулось до суду з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Мотивують вимоги тим, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконо пребуває на території України. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. Своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП. В подальшому відповідно до ст. 263 КУпАП його було затримано в адміністративному порядку.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 20 червня 2018 року відкрито провадження у справі та в порядку ч.15 ст. 289 КАС України, призначений розгляд справи у день подання позовної заяви.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з процесуальними правами та обов'язками учасників справи ознайомлені.

Представник позивача звернувся до суду з заявою з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що втратив паспорт та в нього відсутні кошти на самостійний виїзд з країни. Послуги перекладача та адвоката йому не потрібні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилитиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Матеріалами справи встановлено, що 19.06.2018 року в ході проведення профілактичних заходів з протидії нелегальній (незаконній) міграції працівниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: м.Одеса, вул. Преображенська, 64 було виявлено особу без документів, яка назвалась громадянином РФ ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2

В результаті проведеної перевірки наявних документів та пояснень було встановлено, що громадянин РФ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на території України без документів на право проживання в Україні.

Громадянин РФ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, пояснив, що прибув до України м. Одеса 02.08.2013 року з метою працевлаштування. Кордон України перетинав через КПП «Гоптівка». Паспорт громадянина РФ для виїзду за кордон на його ім'я втратив за невстановленими обставинами.

Отже, громадянин РФ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

19.06.2018 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно громадянина РФ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 002141 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 19.06.2018 ПН МОД № 002141 був притягнутий до адміністративної відповідальності та призначено стягнення в розмірі 1700 грн.

19.06.2018 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина РФ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов'язано його покинути територію України у термін до 12:00 години 20.06.2018.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянин РФ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з території України не виїхав та є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилитиметься від виконання рішення про її примусове видворення, оскільки він зазначає про відсутність коштів.

Згідно до п. 14 ст. 1 цього Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Отже, відомості про перебування на території України на законних підставах громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 відсутні, що вказує на грубе порушення з боку відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». 20 червня 2018 року об 12 годин 50 хвилин громадянин Російської Федерації ОСОБА_3 був затриманий працівниками ГУ ДМС України в Одеській області за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні. На даний час у громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 відсутній паспортний документ, обов'язкова наявність якого визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Таким чином, відповідач проживає на території України без документів на право проживання в Україні, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУаАП, у нього відсутній паспортний документ, який надає право здійснити виїзд з території України, які визначені ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої в'їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилитиметься від виконання рішення про примусове повернення, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах і тому не має можливості на даний час здійснити виїзд з території України, що унеможливлює ідентифікацію особи відповідача та забезпечення примусового видворення за межі України.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Згідно пункту 27 частини 1 статті Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Як зазначає представник позивача в позовній заяві, ГУ ДМС України в Одеській області не зверталось з клопотанням про зобов'язання громадянина РФ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, внести заставу та з клопотанням про взяття даної особи на поруку підприємства, установи чи організації, в зв`язку з відсутністю механізму реалізації положень ст.289 КАС України при застосуванні до іноземця застави.

Враховуючи наведене в сукупності з тим, що коли інші менш жорсткі заходи (порука та застава), були розглянуті та визнані такими, що не можуть бути застосовані до даної ситуації, ГУ ДМС України вважає, що до громадянина РФ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід застосувати найбільш суворий захід, передбачений ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання та до 20.12.2018 року.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Таким чином, громадянин Російської Федерації ОСОБА_3 не має законних підстав для перебування на території України та існує ризик перешкоджання проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його втечі, оскільки в останнього відсутні документи, що дають право на виїзд з України.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, 20 червня 2018 року та до 20 грудня 2018 року.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання постанови суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у письмовій формі через Приморський районний суд м. Одеси (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 20 червня 2018 року.

Суддя Л. М. Чернявська

20.06.2018