Справа № 292/570/18
Суддя: Рябенька Т. С.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/570/18
Номер провадження 2-а/292/5/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2018 року смт.Пулини
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Рябенької Т.С.,
секретаря судового засідання Саламатової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у письмовому провадженні в смт.Пулини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-
В С Т А Н О В И В :
В даній постанові було вказано про порушення ним вимог ст.526 Митного кодексу України, що мало місце 20 вересня 2017 року, а оскаржувана ним постанова винесена 19 квітня 2018 року, тобто по спливу строку притягнення його до адміністративної відповідальності, встановленого ст.467 Митного кодексу України. Крім того, відповідачем було порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності. Так, Житомирською митницею ДФС на його адресу було направлено лист, яким його було запрошено до митниці 12.10.2017 року. 11.10.2017 року він направив на адресу відповідача лист з проханням запросити його ще раз у зв»язку з неможливістю з»явитися на вказаний час.
щоразу на запрошення відповідача він щоразу направляв клопотання про перенесення розгляду справи з поважних причин, про що долучав підтверджуючі документи.
Таким чином, відповідач не маючи відомостей про отримання ним запрошення на розгляд справи та сповіщення його належним чином про розгляд справи, 19.04.2018 року у його відсутності виніс постанову про порушення митних правил, чим грубо порушив його права, передбачені ст.498 Митного кодексу України.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 21.06.2018 року, не з»явився, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності або в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не з"явився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути справу без участі представника митниці з урахуванням вказаного відзиву. Свій відзив мотивує тим, що позивач умисно затягував розгляд справи з метою уникнення відповідальності за порушення митних правил, не з»являючись на запрошення митниці та щоразу надсилаючи клопотання про перенесення розгляду справи з різних причин, непідтверджених належними доказами. Так, ОСОБА_1 було надано понад три місяці для явки до митного органу для участі у розгляді справи про порушення митних правил, однак він не лише жодного разу не з»явився, але і не надав жодних пояснень, тому 19 квітня 2018 року справа про порушення ОСОБА_1 була розглянута та позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Крім того, позивач умисно продовжує вчиняти вказане порушення митних правил, не вивозячи транспортний засіб за межі митної території України. Вважає вказане правопорушення триваючим, оскільки воно пов»язане з тривалим, неперервним невиконанням позивачем обов»язків, передбачених правовою нормою та вважається формально закінченим з моменту їх суб»єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, в даному випадку 19.10.2017 року. Тобто строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спливав 19.04.2018 року, постанова в справі про порушення митних правил відносно позивача винесена у встановлений законом строк, є законною та прийнятою з дотриманням положень ст.467 Митного кодексу України, тому просить в задоволенні позову відмовити.
Згідно ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Згідно вимог ст.381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умовами їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У відповідності до вимог ч.1 ст.102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Відповідно до вимог ч.1 ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Підставами для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у відповідності до положень ст.531 Митного кодексу України є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ»єктивність або неповнота провадження у справі або необ»єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом а також інші визначені законом обставини. У відповідності до вимог ч.3 ст.470 Митного кодексу України за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно ст.93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту не можуть використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 Митного кодексу України. Відповідно до ст.95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту - 28 діб; 3) для авіаційного транспорту - 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту - 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб. До строків, зазначених у частині
першій цієї статті, не включається: час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).
Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
З логічно-граматичного аналізу даної норми висновується, що перелік триваючих порушень, наведений у ній, є орієнтовним.
Крім того, щодо характеру триваючих порушень митних правил, суд зазначає слідуюче.
При цьому, станом на момент виявлення правопорушення, обов'язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом 10 діб, встановлений пунктом 1 частини першої статті 95 Митного кодексу України, виконаний не був, що також не спростовано самим позивачем.
Діяння (бездіяльність) позивача щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим більше місяця (до моменту первинного виклику позивача для надання пояснень) - невиконанням встановленого Митного кодексу України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.
За таких обставин, суд визнає постанову про порушення митних правил як таку, що винесена впродовж шести місяців із дня виявлення порушення.
Твердження позивача про порушення відповідачем права на особисту участь його при розгляді справи про порушення митних правил, суд вважає помилковими з наступних підстав.
За правилами статті 498 Митного кодексу України прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення є правом, а не обов'язком особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Така особа зобов'язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами.
Згідно із статтею 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.
Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у
випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
З наведеного вбачається, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, положення Митного кодексу України містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень. Одним із таких застережень є обов'язок особи добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами, тобто утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, у тому числі з метою спливу строків накладення адміністративного стягнення.
27 листопада 2017 року на адресу Житомирської митниці ДФС надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи про порушення митних правил на іншу дату у зв"язку з його перебуванням на лікуванні, при цьому жодних підтверджуючих документів не додав. 24.11.2017 року відповідачем на адресу позивача був надісланий лист про вікладення розгляду справи та запропоновано з"явитися до Житомирської митниці ДФС до 18 січня 2018 року.
15 січня 2018 року на адресу Житомирської митниці ДФС надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи про порушення митних правил на іншу дату у зв"язку з його перебуванням на лікуванні, при цьому жодних підтверджуючих документів не додано.
У зв"язку з цим Житомирською митницею ДФС на адресу ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про перенесення розгляду справи та позивачу запропоновано з"явитися до митного органу в період з 22 січня по 01 березня 2018 року. 23 лютого 2018 року позивач знову звернувся до відповідача з письмовим клопотанням про перенесення розгляду справи у зв"язку з його перебуванням на лікуванні, не надавши підтверджуючих доказів, у зв"язку з чим розгляд справи було перенесено та позивачу запропоновано з"явитися до Житомирської митниці ДФС до 19.04.2018 року. 07 травня 2018 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Житомирської митниці ДФС клопотання про перенесення розгляду справи у зв"язку з неможливістю прибуття у вказаний строк та вказав, що отримав запрошення 22.04.2018 року, тобто після дати, на яку його було запрошено.
За таких обставин, справа про порушення митних правил була розглянута без участі
Згідно вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В даному випадку позивач ОСОБА_1 не надав суду достатніх та беззаперечних доказів про наявність відповідних обставин, які б виключали його можливість бути присутнім під час розгляду справи про порушення митних правил, що розцінюється судом як умисне затягування розгляду справи з метою спроби уникнути відповідальності.
Керуючись ст.ст.93, 95, 102, 458, 470, 531 Митного кодексу України, ст.ст.2, 6, 71, 87, 90, 159, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
В И Р І Ш И В :

Суддя Т.С.Рябенька