Справа № 804/4056/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 червня 2018 року Справа № 804/4056/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про скасування рішення та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (зазначене позивачем у позовній заяві місце проживання/перебування: 49040, м.Дніпро, ж/м Тополя-2, 40/50) звернулась до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради (місцезнаходження: 49033, м.Дніпро, пр.Богдана Хмельницького, 116-а), у якому просить суд:

скасувати рішення управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про відмову у наданні державної допомоги сімям з дітьми громадянці ОСОБА_1 від 03.07.2017р.;

стягнути з управління соціального захисту населення Шевченківської районної на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 278,00 грн.

Крім того, позивач просить залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49033, м.Дніпро, вул. Челюскіна, 1), мотивуючи зазначене клопотання тим, що рішення прийняте за результатами розгляду даної справи матиме вплив на обов'язки зазначеного суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України - треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі. Якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Питання про вступ до участі у справі третіх осіб вирішується ухвалою. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Проаналізувавши заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, суд дійшов висновку про доцільність залучення Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () до участі у справі №804/4056/18 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки винесене судом рішення за результатами розгляду даної справи призведе до виникнення беспосередньо у зазначеної особи додаткових обов'язків.

Також позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка мотивована тим, що у грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду з аналогічною позовною заявою, яку ухвалою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 15.01.2018р. по справі №804/455/18 було залишено без руху та запропоновано усунути недоліки позовної заяви у встановлений термін. Проте ОСОБА_1 не отримувала ухвали суду від 15.01.2018р., оскільки знаходилась з малолітньою донькою, яка тяжко захворіла, у своє матері в місті павлоград, де дитина отримувала медичну допомогу. Факт отримання медичної допомоги підтверджується справкою та довідкою КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомиоги м.Павлограда" Павлоградської міської ради від 21.05.2018р. В звязку з викладеним, ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали суду та не виправили недоліки поданої позовної заяви, що потягло за собою винесення ухвали суду від 20.02.2018р. про повернення позовної заяви позивачу. Саме за таких обставин ОСОБА_1 вважає що строк на оскарження рішення відповідача було пропущено з поважних причин і клопоче про його поновлення.

За приписами ст.17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані". Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до ч.3 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Так, суд зазначає, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи. Відповідно, ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. В свою чергу, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. В даному випадку, обставини, на які посилається позивач, як на поважність причин строку звернення до суду, суд визнає належними та такими що повністю підтверджують поважність пропуску строку звернення до суду. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03.04.2008, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави". Суд також зауважує, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку звернення до суду належить задовольнити.

Адміністративний позов поданий позивачем з підстави порушення його прав відповідачем.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна ОСОБА_2 окружному адміністративному суду та підлягає розгляду в порядку письмового провадження згідно частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі не має.

Керуючись статтями 49, 53, 120-123, 133, 171, 257, 260, 263Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску процесуального строку звернення до суду та поновити процесуальний строк звернення до суду ОСОБА_1 із адміністративним позовом про скасування рішення та стягнення коштів.

Відкрити провадження в адміністративній справі №804/4056/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про скасування рішення та стягнення коштів.

Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Барановським Р.А.

Клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи - задовольнити.

Залучити Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () до участі у справі №804/4056/18 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також зобовязати відповідача надати до суду разом із відзивом на позов:

-документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

- строк для подання пояснень на позов протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а також надати усі наявні у третьої особи докази на підтвердження обставин справи;

-строк для подання пояснень на відзив протягом пяти днів з дня отримання відзиву на позов, а також надати усі наявні у третьої особи докази на підтвердження обставин справи.

Відповідно до ч. 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Інформацію щодо адміністративної справи № 804/4056/18 учасники даної справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надіслати учасникам справи, а третій особі разом з копією ухвали надіслати копію позовної заяви з додатками.

Повідомити відповідача, що він, як субєкт владних повноважень, згідно із приписами п. 12 ч. 9 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України може отримати наявні у суду матеріали, які підлягають врученню відповідачу (зокрема примірник позовної заяви та доданих до неї документів) безпосередньо у суді (адреса: м.Дніпро вул. Академіка Янгеля, 4).

Ухвала про відкриття провадження по справі набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду в апеляційному порядку у випадках, передбачених п.5 та п. 10 ч. 1 ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3