Справа № 819/814/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/814/18

19 червня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2018 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 3430,42 грн. по орендній платі з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується заборгованість по орендній платі з фізичних осіб в сумі 3430,42 грн., яка виникла у зв'язку з несплатою узгодженого грошового зобов'язання, нарахованого відповідно до податкових повідомлень - рішень форми "Ф" від 30.06.2016 №10831-13 та від 30.06.2017 №48948-1303. Відповідачу виставлялась податкова вимога форми "Ф" від 08.11.2017 №11746-17, однак зазначена заборгованість у добровільному порядку не сплачена, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 19.06.2018 о 12:30 год.

Представник позивача в судове засідання 19.06.2018 не прибув, через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління ДФС у Тернопільській області в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 19.06.2018 не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання відповідно до статей 124, 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі направлялася на адресу місця проживання відповідача ОСОБА_1, що зазначена в матеріалах справи та відповідає відомостям, наданим відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області (арк.спр.14а): вулиця Київська, 16/68, місто Тернопіль, 46023, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду.

За положеннями статті 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам-підприємцям - за адресою місця проживання, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з частиною одинадцятою статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Дані правові норми стосуються і вручення ухвали про відкриття провадження, оскільки частиною десятою статті 171 КАС України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд зазначає, що відповідачем не було надано у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 194, частини дев'ятої статті 205, частини четвертої статті 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) перебуває на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, як платник податків.

Як вбачається з довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області (арк.спр.8) за відповідачем станом на 29.03.2018 рахується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 3430,42 грн. - основний платіж.

Податковий борг виник у зв'язку з несплатою узгодженого грошового зобов'язання, нарахованого відповідно до податкових повідомлень - рішень форми "Ф" від 30.06.2016 №10831-13 та від 30.06.2017 №48948-1303 (арк.спр.12).

Зазначені податкові повідомлення - рішення відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов'язання, визначені в них, вважаються узгодженими.

Наявність вищевказаної заборгованості також підтверджується розрахунком податкового боргу (арк.спр.9), заборгованість відображена в інтегрованій картці платника податків по даному платежу (арк.спр.11).

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, чинного з 01.01.2011, зі змінами і доповненнями (надалі - ПК України) передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пункт 59.1 статті 59 ПК України передбачає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Узгоджена сума грошового зобов'язання відповідачем своєчасно не була сплачена та набула статусу податкового боргу. З метою погашення заборгованості контролюючим органом була виставлена податкова вимога форми "Ф" від 08.11.2017 №11746-17 (арк.спр.10), проте вжиті заходи не призвели до сплати податкового боргу.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України, для стягнення податкового боргу з платника податків, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1) податковий борг в сумі 3430 (три тисячі чотириста тридцять) гривень 42 (сорок дві) копійки по орендній платі з фізичних осіб на р/р 0371, МФО 838012, код одержувача 37377870, код бюджетної класифікації 18010900.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 червня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.