Справа № 415/2946/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2018 року справа №415/2946/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегія суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області (суддя Шевченко М.О.) від 23 листопада 2017 року у справі № 415/2946/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення від 18.04.2017 року про відмову у призначенні пенсії за віком згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення; зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах за віком згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу виникнення права на пенсію, тобто з 10 січня 2017 року, зарахувавши при цьому до підземного стажу роботи, що дає право на пенсію, за п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на: - ВП «Шахта Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року у якості прохідника підземного з повним робочим днем під землею; - на шахті «Голубівська» ВО «Стахановвугілля» з 23.01.1985 року по 16.04.1985 року у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, з 14.09.1987 року по 20.12.1987 року у якості учня прохідника підземного з повним робочим днем під землею, з 01.01.1992 року по 19.02.1995 року у якості прохідника підземного з повним робочим днем під землею; на ВА «Шахта Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» з 17.06.2016 року по 09.01.2017 року у якості прохідника підземного з повним робочим днем під землею; зобов`язання зарахування до пільгового підземного стажу період служби в армії з 24.05.1985 року по 28.03.1986 року; зобов`язання зарахувати до підземного стажу період участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 01.03.1986 року по 27.06.1987 року в пільговому обчисленні (один місяць за три місяці) за час виконання інтернаціонального обов`язку; зобов`язання зарахувати до загального стажу період роботи у якості приватного підприємця з 01.12.2000 року по 31.12.2003 року.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення від 18.04.2017 року про відмову у призначенні пенсії за віком згідно п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язано призначити пенсію на пільгових умовах за віком згідно п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з часу виникнення права на пенсію, тобто з 10 січня 2017 року, зарахувавши при цьому до підземного стажу роботи, що дає право на пенсію згідно п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» період роботи на ВП «Шахта Вергелівська» Державного підприємства «Луганськвугілля» з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року у якості прохідника підземного з повним робочим днем під землею, на шахті «Голубівська» ВО «Стахановвугілля» з 23.01.1985 року по 16.04.1985 року у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, з 14.09.1987 року по 20.12.1987 року у якості учня прохідника підземного з повним робочим днем під землею, з 01.01.1992 року по 19.02.1995року - у якості прохідника підземного з повним робочим днем під землею, на ВП «Шахта Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» з 17.06.2016 року по 09.01.2017 року у якості прохідника підземного з повним робочим днем під землею, а також зарахувати до пільгового підземного стажу період служби в армії з 24.04.1985 року по 28.03.1986 року, а також до підземного стажу період участі в бойових діях в зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 01.03.1986 року по 27.06.1987 року в пільговому обчисленні (один місяць за три місяці) за час виконання інтернаціонального обов`язку та до загального стажу період роботи у якості приватного підприємця з 01.12.2000 року по 31.12.2003 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було відмовлено в призначенні позивачеві пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Період роботи в ВП «Шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року та в ВП «Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» з 17.06.2016 року по 31.01.2017 року не може бути зараховано до страхового стажу у зв`язку з відсутністю індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) сплати страхових внесків підприємствами. Період строкової військової служби зараховано до страхового стажу згідно військового квитка. Для врахування періоду проходження строкової військової служби в пільговому обчисленні за час виконання інтернаціонального обов`язку необхідно підтвердити довідкою військового комісаріату згідно додатку №2 до Порядку підтвердження стажу. Період здійснення підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування з грудня 2000 року по грудень 2003 року не зараховано до страхового стажу, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач 03 лютого 2017р. звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог статті 13 «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII.

Відповідач листом № 4653/08-31 від 18.04.2017 року повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог статті 13 «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» через відсутність необхідного страхового стажу. При цьому комісією встановлено, що загальний стаж позивача, який підтверджений документами, складає: 19 років, 03 місяців, 20 днів в тому числі пільговий стаж за списком № 1: 10 років, 03 місяці, 06 днів. За відсутності стажу роботи 25 років, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 21 року у чоловіків. Період роботи з грудня 2000 року по грудень 2003 року не можливо зарахувати до страхового стажу у зв`язку з відсутністю довідки про сплату внесків до Пенсійного фонду України, так як позивач перебував на обліку як приватний підприємець в м. Кіровську Луганської області. Період роботи на ВП «Шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» з 01.03.2014 р. по 01.02.2016 р. та на ВП «Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» з 17.06.2016 р. по 31.01.2017 р. не можливо зарахувати до страхового та пільгового стажу у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

Листом від 19.08.2017р. №КО-7185564 відповідач додатково повідомив про те, що за заявою від 03 лютого 2017р. позивачеві було відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по причині відсутності необхідного 21-річного страхового стажу роботи (підтверджено документами 16 рокі 8 місяців 1 день, стаж враховано по 28.02.2014 року). Період роботи в ВП «Шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року та в ВП «Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» з 17.06.2016 року по 31.01.2017 року не може бути зараховано до страхового стажу у зв`язку з відсутністю індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) сплати страхових внесків підприємствами. Період строкової військової служби зараховано до страхового стажу згідно військового квитка. Для врахування періоду проходження строкової військової служби в пільговому обчисленні за час виконання інтернаціонального обов`язку необхідно підтвердити довідкою військового комісаріату згідно додатку №2 до Порядку підтвердження стажу. Період здійснення підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування з грудня 2000 року по грудень 2003 року не зараховано до страхового стажу, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків. За матеріалами пенсійної справи підземний пільговий стаж роботи складає 11 років 2 місяці 25 днів, а саме: підземний пільговий стаж за Списком №1 з 21.12.1987 року по 31.12.1991 року за період роботи на шахті «Голубівська» виробничого об`єднання «Стахановвугілля» в якості підземного прохідника з повним робочим днем під землею враховано за записами трудової книжки, який складає 4 роки 11 днів; обчислення підземного пільгового стажу за період роботи в ВП «Шахта Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» проведено відповідно інформації про спеціальний стаж роботи в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5), який складає 6 років 7 місяців 28 днів; підземний пільговий стаж за Списком №1 за період роботи в ВП «Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» в якості підземного прохідника враховано за довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.01.2017 року №2, який складає 6 місяців 16 днів. Зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на шахті «Голубівська» виробничого об`єднання «Стаханіввугілля» з 01.08.1984 року по 16.04.1985 року, з 14.09.1987 року по 20.12.1987 року та з 01.01.1992 року по 19.02.1995 року за записами трудової книжки не надається можливим, оскільки відсутні відомості про роботу повний робочий день, відомості про підземні спуски та про оплату праці за періоди навчання підземними професіями, відомості про періоди відволікань від роботи, які не зараховуються до пільгового стажу (надання відпусток без збереження заробітної плати, участь у страйках, тощо) та інформації про проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

У відповідності до пункту «а» частини першої статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року, з урахуванням змін, внесених Законом № 213-VIIІ (далі за текстом - Закон №1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок №637), також передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Згідно зі ст. 100 Закону № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про те, що уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці.

Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_1 позивача відповідно до запису за: № 3 від 23.01.1985 р. переведений учнем у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, на підставі наказу № 13к від 23.01.1985р.; № 4 від 16.04.1985 р. звільнений у зв`язку з призовом на військову службу п. 3 ст. 36 КЗпП УССР, на підставі наказу № 40к від 16.04.1985 р.; № 5 служба в армії з 24.04.1985р. по 29.06.1987 р., на підставі в/квитка НОМЕР_2 ; № 6 від 14.09.1987 року прийнятий на дільницю підготовчих робіт у якості учня прохідника підземного з повним робочим днем під землею, на підставі наказу №26к від 14.09.1987 р.; № 8 від 21.12.1987 року переведений на дільницю підготовчих робіт підземним прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем, на підставі наказу № 36к від 21.12.1987 р.; № 9 від 19.02.1995 р. звільнений за власним бажанням, на підставі наказу № 5к від 19.02.1995 р.; № 10 від 04.12.2007 р. прийнятий тимчасово підземним прохідником 5 р. з повним робочим днем під землею на ВП шахти «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля», на підставі наказу № 862 к від 18.12.2007 р; № 11 від 04.02.2008 року зарахований до постійного штату підземним проходчиком з повним робочим днем під землею, на підставі наказу № 87к від 31.01.2008 р.; № 12 від 01.02.2016 р. звільнений за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України з ВП «Шахта «Вергілівська» ДП «Луганськвугілля», на підставі наказу № 23к від 01.02.2016 р.; № 13 від 17.06.2016 року прийнятий прохідником підземним пятого розряду з повним робочим днем під землею на ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля», на підставі наказу № 254-п від 16.06.2016 р., № 14 за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 , на підставі наказу № 83 від 28.02.2013 р.

Тобто, пільговий стаж роботи позивача на шахті «Голубівська» ВО «Стахановвугілля» з 23.01.1985 року по 16.04.1985 року у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, з 14.09.1987 року по 20.12.1987 року у якості учня прохідника підземного з повним робочим днем під землею, з 01.01.1992 року по 19.02.1995року - у якості прохідника підземного з повним робочим днем під землею, підтверджується належним чином оформленою трудовою книжкою, яка містить чіткі записи про займані посади, накази на прийом, переведення та звільнення з роботи, періоди виконуваної ним роботи.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що відповідачем безпідставно не було включено цей період до пільгового стажу.

Частиною 4 статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше.

На період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590.

Пунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначені на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу робота, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час, проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову, службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Спільною постановою Центрального Комітету КПРС та Ради Міністрів СРСР "Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім`ям" від 17.01.83 р. N 59-27 було передбачено зарахування до вислуги років для призначення пенсії, один місяць служби за три місяці часу служби на території Демократичної Республіки Афганістан військовослужбовцям, що прослужили встановлений строк служби в цій країні, а тим, хто отримав поранення, контузії, каліцтво або захворювання - незалежно від строку служби, і час безперервного перебування у зв`язку з цим на лікуванні в лікувальних закладах.

Записами трудової книжки та копією військового квитка НОМЕР_2 , підтверджуються ті обставини, що позивач був призваний на військову службу 24 квітня 1986 року та звільнений в запас 29 червня 1987 року.

Відповідно до копії обліково-послужної картки до військового квитка серії НОМЕР_2 , позивач був учасником бойових дій та військових походів з 20.01.1986 року по 27.06.1987 року.

Копією архівної довідки № 4/714 від 13.04.2012 року підтверджено, що позивач- військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 , брав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан з 01 березня 1986 року по 27 червня 1987 року згідно наказу командира в/ч 2022 № 82 від 07.04.1986 року, № 156 від 29.06.1987 року.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_4 від 24 грудня 2001 року позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, посвідчення безтермінове.

Враховуючи, що позивач на момент призову на строкову військову службу працював за професією, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно не було зараховано до пільгового підземного стажу період служби в армії з 24.04.1985 року по 29.06.1987 року, а також періоду участі в бойових діях у зв`язку з виконанням інтернаціонального обов`язку з 01.03.1986 р. по 27.06.1987 р. в пільговому обчисленні (у трьох кратному розмірі) за час виконання Інтернаціонального обов`язку.

Відповідно до ст.3 Закону України «Поро пенсійне забезпечення» N 1788-XII право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема,: б) особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно зі статтею 56 Закону N 1788-XII до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

Довідкою Луганської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Луганській області від 04.06.2018р. №30/12-36 підтверджено, що позивач з 01.09.2000. по 21.04.2006р. був зареєстрований як приватний підприємець.

Індивідуальними відомостями про застраховану особу форма ОК-5 також підтверджується сплата позивачем страхових внесків з 01.12.2000 року по 31.12.2003 року, а тому апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача включити цей період до загального стажу роботи позивача.

Період роботи позивача на ВП «Шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» з 01.03.2014 р. по 01.02.2016 р. та на ВП «Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» з 17.06.2016 р. по 31.01.2017р. не було зараховано до страхового та пільгового стажу у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

Згідно довідки ВП шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» № 718 від 24.10.2017 року позивач з 17.06.2016 р. і по теперішній час працює на даному підприємстві, щомісяця проводяться утримання з його заробітної плати податку з доходів фізичних осіб 18%, військового збору 1,5 % та нарахування єдиного соціального внеску в розмірі 22%

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-XV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-XV, відповідно до ч. 2 якої обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно ч. 10 вищенаведеної статті, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст.106 Закону № 1058-XV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивач, в даному випадку, не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене ВП «Шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля», ВП «Шахта «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля», оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 27 березня 2018 року по справі № 208/6680/16-а(2а/208/245/16).

Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, зобов`язавши відповідача призначити пенсію, перебрав на себе повноваження Пенсійного фонду, що є неприпустимим.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але ухвалив судове рішення з частковим порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись статями 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2017 року у справі №415/2946/17 задовольнити частково.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2017 року у справі №415/2946/17 змінити.

Абзац третій резолютивної частини постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2017 року у справі №415/2946/17 викласти в наступній редакції: «Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 лютого 2018 року про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» з урахуванням висновків суду викладених у постанові.

В інший частині постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2017 року у справі №415/2946/17 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 червня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 22 червня 2018 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

М.Г. Сухарьок