Справа № 465/5925/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа №465/5925/16-а

адміністративне провадження №К/9901/42440/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кравчука В.М.,

суддів: Гриціва М.І., Стародуба О.П.,

розглянув в попередньому судовому засіданні справу №465/5925/16-а за касаційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на постанову Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року (суддя Дзендзюра С.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року (колегія у складі суддів: Гудима Л.Я., Довгополова О.М., Святецького В.В.) у справі №465/5925/16-а за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про скасування постанови.

І. ПРОЦЕДУРА

1. Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 07-вих-2249/84 від 05 жовтня 2016 року винесену заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Гарасюк С.Б. про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

2. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року, позов задоволено. Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові по справі про адміністративне правопорушення № 07-вих-2249/84 від 05.10.2016 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

3. 17.11.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року.

4. У касаційній скарзі Відповідач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.11.2017 відкрито провадження у справі. Станом на 20.06.2018 відзив від Позивача не надходив.

6. Відповідачем було заявлено клопотання про розгляд справи за його участі. Однак відповідно до ч.1 ст. 343 КАС України попередній розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, у м. Львові.

8. 21 вересня 2016 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил житлового будинку по АДРЕСА_1, у м. Львові.

9. За результатами вказаної перевірки, винесено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21 вересня 2016 року, яким встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, у м. Львові проводяться будівельні роботи з реконструкції житлового будинку, а саме: на час перевірки здійснено укріплення фундаменту будинку, заміну віконного отвору на дверний, прибудовано вхідний тамбур, частково проведено роботи з утеплення фасаду будинку.

10. 21.09.2016 провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за порушення ч.7 ст. 96 КУпАП.

11. Постановою №07-вих-2249/84 по справі про адміністративне правопорушення від 05.10.2016р., складеною заступником начальника інспекції державного-архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Гарасюк С.Б. встановлено, що при проведенні перевірки об'єкта будівництва за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1 - «Реконструкція житлового будинку з прибудовою вхідного тамбура, переобладнанням приміщень цокольного поверху під нежитлові приміщення комерційного призначення з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного» виявлено, що будівельні роботи проводяться без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, чим порушено ст. 376 ЦК України, абз. 3 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 №466 та п.2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказував, що вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування, оскільки, остання винесена без повного з'ясування обставин справи. Зазначила, що у належному їй на праві власності будинку по АДРЕСА_1 у м. Львові нею було проведено роботи по переплануванню приміщень, а саме здійснено влаштування тамбуру, влаштування дверного прорізу, а також здійснено гідроізоляцію фундаменту та проведено утеплення фасаду будинку. Вказує, що нею проведено роботи, які не належать до будівельних робіт,а тому на них не поширюється ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038 та положення п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011р. №466 щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

13. Відповідач подав заперечення, в якому просив в задоволені позову відмовити.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою в адміністративній справі між тими самими сторонами про той самий спір, яка набрала законної сили встановлено, що дверний проріз не нововлаштований, а влаштований на місці віконного прорізу, без зміни габаритів ширини та позначки висоти існуючого віконного прорізу, а доказів стосовно здійснення позивачем робіт по укріпленню фундаменту, прибудові тамбуру в капітальні стіни суду не надано.

15. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та знайшов їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

16. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про скасування припису скасовано припис інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21.09.2016.

17. Зазначеною постановою встановлено, що відповідно до змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Мінрегіону №404 від 09 серпня 2012 року і зареєстровані в Міністерстві юстиції 5 вересня 2012 року за №1538/21850 зведення веранд, тамбурів, нежитлових прибудов, терас, ганків не належить до самочинного будівництва, дверний проріз не нововлаштований, а влаштований на місці віконного прорізу, без зміни габаритів ширини та позначки висоти існуючого віконного прорізу, доказів стосовно втручання виконанням позивачем робіт по укріпленню фундаменту, прибудові тамбуру в капітальні стіни суду не надано.

18. Таким чином, приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки представником відповідача не надано суду достатніх доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, то оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню.

19. З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. Відповідач у своїй касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції та вважає, що висновки судів не відповідають обставинам справи, оскільки:

А) За результатами проведеної перевірки Відповідачем складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21.09.2018. Зазначені порушення не було усунено, вимоги припису не виконано. Відповідач діяв в межах чинного законодавства.

Б) постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 є незаконною та необґрунтованою, а також оскаржується Відповідачем в касаційному порядку.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника , заявлені в касаційній скарзі, вже були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка.

22. Щодо доводів Відповідача, то суд апеляційної інстанції, з яким погоджується Суд, вказав, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 встановлено, що відповідно до змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Мінрегіону №404 від 09 серпня 2012 року і зареєстровані в Міністерстві юстиції 5 вересня 2012 року за №1538/21850 зведення веранд, тамбурів, нежитлових прибудов, терас, ганків не належить до самочинного будівництва, дверний проріз не нововлаштований, а влаштований на місці віконного прорізу, без зміни габаритів ширини та позначки висоти існуючого віконного прорізу, доказів стосовно втручання виконанням позивачем робіт по укріпленню фундаменту, прибудові тамбуру в капітальні стіни суду не надано. (пп. 14-15).

23. Як встановлено ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

24. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

25. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

26. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

27. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.

28. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

29. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові залишити без задоволення.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі №465/5925/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя М.І. Гриців

Суддя О.П. Стародуб