Справа № 820/4101/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

20.06.2018 р. справа №820/4101/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження відповідно до ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про 1) визнання протиправним та скасування розпорядження Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про відмову у призначенні та припинення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; 2) зобов'язання Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області повторно розглянути питання з приводу призначення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, адреса: 64250, АДРЕСА_1, за заявою від 21.02.2018 р.; 3) звернення рішення суду в частині присудження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в межах суми стягнення за один місяць, до негайного виконання, -

встановив:

Позов було подано до канцелярії суду 25.05.2018 р. Рішення про відкриття провадження у справі було прийнято 29.05.2018 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 13.06.2018 р.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що громадянка як внутрішньо переміщена особа має право на отримання щомісячної адресної допомоги, але її виплату було припинено, оскільки населений пункт, де зареєстрована позивач, відсутній у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. На звернення щодо поновлення виплат відповідачем було відмовлено. На думку позивача, такі дії органу соціального захисту населення не відповідають вимогам закону.

Відповідач, УСЗН Балаклійської РДА Харківської області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що управлінням виконанні всі необхідні дії з метою дотримання законодавства при виплаті позивачу адресної допомоги, а також стверджував про відсутність підстав для поновлення виплати такої допомоги на теперішній час.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як з'ясовано судом, спір склався з приводу соціального захисту громадянина у вигляді одержання коштів як виплат внутрішньо переміщеним особам.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач перебувала на обліку в установі відповідача як внутрішньо переміщена особа.

Позивач не надав до суду жодних належних та допустимих доказів щодо попередніх звернень до відповідача, УСЗН, з приводу призначення адресної допомоги і взагалі щодо отримання такої допомоги у минулому, проте оскільки у відзиві на позов владним суб'єктом визнані обставини отримання громадянином спірної допомоги аж до припинення виплати 01.02.2018 р., то суд сприймає факт отримання позивачем допомоги як доведений.

Судом встановлено, що владним суб'єктом було прийнято рішення у формі розпорядження від 01.02.2018 р. про відмову у призначенні спірної виплати з 01.02.2018 р. та нарахування суми переплати за період з 01.12.2017 р. по 31.01.2018 р.

При цьому, текст спірного розпорядження, не містить посилань на юридичні підстави для його прийняття, а фактичною підставою зазначено судження про наявність у позивача житла, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме за адресою: АДРЕСА_3

За результатами розгляду звернення позивача владний суб'єкт у листі №1813 від 04.04.2018р. послався на положення п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (затверджено постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505; далі за текстом - Порядок №505, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 р. №370.

Перевіряючи спірне рішення суб'єкта владних повноважень на відповідність ч. 2 ст. 2 КАС України (в редакції з 15.12.2017 р.), суд відзначає, що правовідносини з приводу забезпечення громадян спірною виплатою унормовані приписами Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (затверджений постановою КМУ від 20.10.2014 р. № 1706-VII; далі за текстом - Порядок №1706), Порядку №505, постанови КМУ № 637 від 05.02.2014 р. «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", Розпорядження КМУ від 07.11.2014р. №1085-р.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що позивач підпадає під критерії визначення внутрішньо переміщених осіб, документований відповідною довідкою.

Згідно з п. 2 Порядку №505 умовами для призначення грошової допомоги визначено 1) переміщення осіб з тимчасово окупованої території України, з населених пунктів, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, з населених пунктів по лінії зіткнення або руйнування чи непридатність для проживання житла внаслідок проведення АТО, 2) знаходження осіб на обліку у органах (підрозділах) соціального захисту населення.

З наявних у справі документів вбачається відповідність позивача цим умовам.

Довід владного суб'єкта про відсутність населеного пункту постійної реєстрації громадянина (АДРЕСА_2, м. Первомайськ, Луганська обл.) у переліку згідно з Розпорядженням КМУ від 07.11.2014р. №1085-р спростовується загальновідомими (у розумінні ч.3 ст.77 КАС України) обставинами відносно адміністративно-територіального поділу України.

Так, територія населеного пункту місто Золоте адміністративно входить до території міста Первомайськ Луганської області.

В усіх редакціях додатків до розпорядження КМУ від 07.11.2014 р. №1085-р згадане місто відноситься до переліку населених пунктів, де тимчасово не здійснюються повноваження органів державної влади України.

Станом на дату прийняття владним суб'єктом оскарженого рішення (01.02.2018 р.) жодних змін стосовно м. Первомайськ Луганської області не відбулось.

Лише станом на 07.02.2018 р. у додатках до розпорядження КМУ від 07.11.2014 р. відбулись зміни, згідно з якими було виокремлено м. Золоте Луганської області як таке, де тимчасово не здійснюються повноваження органів державної влади України (окрім м. Золотого - 1, м. Золотого - 2, м. Золотого - 3, м. Золотого - 4).

Одночасно з цим, м. Золоте Луганської області було виокремлене і у переліку населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення (окрім м. Золотого - 5).

З наведеного слідує, що на території м. Золотого - 1, м. Золотого - 2, м. Золотого - 3, м. Золотого - 4 почали здійснювати повноваження органи державної влади України.

Саме м. Золоте Луганської області почало розміщуватись на лінії зіткнення (окрім м.Золотого -5).

Отже, м. Золоте - 5 не розташовано на лінії зіткнення та на території цього населеного пункту не здійснюються повноваження органами державної влади України.

Вказана обставина додатково підтверджується і листом Луганської обласної державної адміністрації від 02.03.2018р. №01-14/321-с (а.с. 14), і листом ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 07.03.2018 р. №78/3/18/Г-59/51 (а.с. 15).

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що у силу ч. 2 ст. 19 Конституції України попередньо вчиненню спірної відмови владний суб'єкт не був позбавлений можливості у порядку п. 10 Порядку №505 перевірити обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, здійснити запити та безоплатно отримати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання, у тому числі і у спосіб направлення запиту до Луганської обласної військово-цивільної адміністрації

Разом з тим, таких дій відповідач у спірних правовідносинах не вчинив, хоча жодних перешкод для цього не існувало, а потреба у їх вчиненні була явною та очевидною.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт при прийнятті оскаржених рішень не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі справи соціального забезпечення знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для задоволення заявлених вимог в частині скасування оскарженого рішення та обтяження владного суб'єкта обов'язком розглянути питання про призначення позивачу адресної допомоги.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, надана судом юридична оцінка обставинам відсутності перешкод для призначення адресної допомоги у спірних правовідносинах є обов'язковою для відповідача як владного суб'єкта.

Стосовно вимоги про допущення негайного виконання судового рішення в частині присудження виплати щомісячної адресної допомоги в межах суми стягнення за один місяць суд зазначає, що підстави для застосування положень п.1 ч.1 ст.371 КАС України у спірних правовідносинах відсутні, позаяк негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів, що не мало місця у даному випадку, оскільки відповідача було зобов'язано повторно розглянути питання з приводу призначення допомоги, а не стягнуто її.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 01.02.2018 р. про відмову у призначенні та припинення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області повторно розглянути питання з приводу призначення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, адреса: 64250, АДРЕСА_1) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою від 21.02.2018 р.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Сліденко