Справа № 805/2717/18-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 р. Справа№805/2717/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., при секретарі судового засідання Ковальовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю

представника відповідача: ОСОБА_1,

адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХМАШ» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 05 січня 2018 року № НОМЕР_1,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХМАШ» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просили визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 05 січня 2018 року № НОМЕР_1 з ПДВ на суму 435263,00 грн., з яких 290175,00 грн. ПДВ, та 145088,00 штрафні санкції.

Позивач обґрунтував свій позов тим, що за розглядом акта перевірки ГУ ДФС у Донецькій області складено податкове повідомлення рішення від 05.01.2018 року № НОМЕР_1 на загальну суму 435263,00 грн., яке складається з податку на додану вартість у розмірі 290175,00 грн., та штрафні санкції у розмірі 145088,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2017 року відкрито провадження по справі.

10 травня 2018 року через канцелярію суду представник відповідача надав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що перевіркою ГУ ДФС у Донецькій області було встановлено неможливість здійснення ТОВ «Будтехмаш» господарських операцій з придбання товарів/послуг у контрагентів постачальників у звязку з чим ТОВ «Будтехмаш» було здійснено документальне оформлення операцій, які фактично не відбулися в межах господарської діяльності підприємства, з метою отримання податкової вигоди у вигляді використання сум податкового кредиту за отриманні товари/послуги та зменшення податкових зобовязань з ПДВ.

Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, зазначивши, крім іншого, що ТОВ «Будтехмаш» проведено документальне оформлення господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Мега Стальпром» які фактично не відбулися в межах господарської діяльності підприємства, з метою отримання податкової вигоди у вигляді використання сум податкового кредиту за отримані товари та зменшення податкових зобовязань з ПДВ. У звязку з цим, наявність у субєкта господарювання, що перевіряється, документів, а також відображення господарських операцій в регістрах бухгалтерського обліку - не є безумовним підтвердженням реальності поставки послуг.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

Позивач товариства з обмеженою відповідальністю «Будтехмаш» (), зареєстроване та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 32716454, зареєстроване за адресою 87505, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Газова, 3.

Відповідач є юридичною особою публічного права установою, яка є територіальним органом Державної фіскальної служби України, яка в свою чергу, була створена в процесі перетворення Державної податкової служби України, та яка наділена правовим статусом контролюючого органу. Загальний обсяг правоздатності такого субєкта податкових відносин, як «контролюючий орган», визначено положеннями ст. 41 Податкового кодексу України. Зміст функцій контролю цих органів визначено положеннями ст. 61 Податкового кодексу України.

На підставі направлень від 28.11.2017 року № 1876-1877, виданих Головним управлінням ДФС у Донецькій області була проведена позапланова документальна виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХМАШ» з контрагентом постачальником ТОВ «Мегастальпром» () за липень серпень 2017 року. Після чого відповідачем був складений акт перевірки № 845/05-99-14-15/32716454 від 19.12.2017 року.

При проведенні перевірки було встановлено, що ТОВ «Будтехмаш» придбавало товаро-матеріальні цінності (далі - ТМЦ) та послуги по отриманню майна, що орендується у ТОВ «Мегастальпром», згідно договорів оренди від 01.06.2017 року № 134, № 135.

В результаті перевірки було встановлено, що ТОВ «Будтехмаш» по взаємовідносинам з ТОВ «Мегастальпром» до складу податкового кредиту віднесено суми ПДВ за липень 2017 року у сумі 132812 грн., за серпень 2017 року у сумі 157363 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що згідно з даними АІС «Податковий блок» «Архів податкових накладних» неможливо підтвердити безпосередній факт придбання послуг з оренди пересувних адміністративно-побутових приміщень, з оренди обладнання та придбання ТМЦ, які у подальшому було надано на адресу ТОВ «БУДТЕХМАШ».

За результатами перевірки відповідачем був складений акт № 845/05-99-14-15/32716454 від 19.12.2017 року, в якому, зокрема, зазначено що за звітний період декларування ПДВ, охоплений узагальненою податковою інформацією, ТОВ «МЕГАСТАЛЬПРОМ» доведено до відпрацювання як ризиковий СГ «зустрічний транзитер», виявлений в межах другого етапу комплексного контролю податкових ризиків, а саме: п. 2.2.2 наказу ДФС України від 28.07.2015 № 543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ», який здійснює реалізацію товару, придбання якого не встановлено або формує податковий кредит за рахунок підприємств, які здійснюють у першому ланцюгу постачання товарів номенклатури, що відрізняється від номенклатури придбання за даними Єдиного реєстру податкових накладних.

В Акті наведені дані Єдиного реєстру судових рішень, згідно якого в ньому значиться: ухвала Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/64630/17-к від 31.10.2017 року, в якій зазначено, що прокуратурою міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000517 від 28.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. З ст. 191 Кримінального кодексу України. Учасниками протиправного фінансового механізму організовано діяльність низки підконтрольних підприємств, що зареєстровані на номінальних засновників, мають таких саме керівників, у тому числі з кола учасників «конвертаційного центру», які реального відношення до їх діяльності не мають; ухвала Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/64565/17-к від 08.11.2017 в якій зазначено, що головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001801 від 01.06.2017 за фактом привласнення службовими особами ДП «Вугільна Компанія «Краснолиманська» у період 2015-2017 років коштів державного підприємства в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб із службовими особами інших суб'єктів господарювання, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України. Так, службовими особами ДП «Вугільна Компанія «Краснолиманська» у період з 2016 - 2017 років здійснені фінансово-господарські операції з ТОВ «А-МЕТ» на загальну суму 25639986,72 грн, в тому числі 4273331,12 грн ПДВ. Під час аналізу фінансової звітності ТОВ «А-МЕТ» встановлено, що після того, як підприємство отримало кошти від ДП «Вугільна Компанія «Краснолиманська», частину отриманих коштів було перераховано на розрахункові рахунки підприємств з ознаками фіктивності, зокрема, ТОВ «МЕГАСТАЛЬПРОМ»; ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/10645/17 I- кс/335/7154/2017 від 11.09.2017, в якій зазначено, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000154 від 21.03.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України. У ході проведення досудового розслідування встановлено ряд підприємств, які залучені до протиправного фінансового механізму, які використовують рахунки відкриті в ПАТ «Кристалбанк» для переведення коштів з безготівкової форми у готівку та подальшого їх привласнення і легалізації, у тому числі і ТОВ «МЕГАСТАЛЬПРОМ». Слідчим зазначено, що грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «МЕГАСТАЛЬПРОМ» отриманні внаслідок вчинення кримінального правопорушення та можуть бути засобами для розкриття злочину, виявлення винних осіб, та у подальшому визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Враховуючи вищенаведені факти, перевіркою зроблено висновки про неможливість здійснення ТОВ «БУДТЕХМАШ» господарських операцій з придбання товарів/послуг у ТОВ «МЕГ АСТАЛЬПРОМ», у зв'язку з чим ТОВ «БУДТЕХМАШ» було здійснено документальне оформлення операцій, які фактично не відбулися в межах господарської діяльності підприємства, з метою отримання податкової вигоди у вигляді використання сум податкового кредиту за отримані товари/послуги та зменшення податкових зобов'язань з ПДВ.

27 грудня 2017 року ТОВ «Будтехмаш» подав заперечення до Головного управління ДФС у Донецькій області на акт документальної позапланової виїзної перевірки № 845/05-99-14-15/32716454 від 19.12.2017 року.

З розглядом акта перевірки ГУ ДФС у Донецькій області складено податкове повідомлення рішення від 05.01.2018 року № НОМЕР_1 на 290175,00 грн. податку на додану вартість та 145088,00 грн. штрафних санкцій.

23 січня 2018 року ТОВ «Будтехмаш» оскаржило до Державної фіскальної служби України податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 05 січня 2018 року.

ГУ ДФС України своїм рішенням відмовило у задоволенні скарги позивача.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд зясовує, чи використане повноваження, надане субєкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до ст. 78 Податкового Кодексу України, Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом; платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається: у разі розгляду заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, - контролюючим органом, який проводив перевірку; під час проведення процедури адміністративного оскарження - контролюючим органом вищого рівня, який розглядає скаргу платника податків; розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків; платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень; щодо платника податку подано скаргу: про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит; або про ненадання таким платником податків акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит; отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону; контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення; у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки; у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу; неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу; отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення; платником податків не подано в установлений пунктом 50.3 статті 50 цього Кодексу строк уточнюючий розрахунок для виправлення помилок, виявлених за результатами електронної перевірки, проведеної за заявою платника податків; виявлено розбіжності даних, що містяться у зареєстрованих акцизних накладних/розрахунках коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та деклараціях з акцизного податку, поданих платником акцизного податку, що реалізує пальне; платником податків не надано для проведення зустрічної звірки інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Така перевірка проводиться виключно з питань, зазначених у запиті контролюючого органу.

Обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Працівникам податкової міліції забороняється брати участь у проведенні планових та позапланових виїзних перевірок платників податків, що проводяться контролюючими органами, якщо такі перевірки не пов'язані з веденням оперативно-розшукових справ або здійсненням кримінального провадження стосовно таких платників податків (посадових осіб платників податків), що знаходяться в їх провадженні. Перевірки платників податків податковою міліцією проводяться у межах повноважень, визначених законом, та в порядку, передбаченому Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими законами України.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Перевірка платника податків з питань повноти нарахування і сплати податків та зборів під час здійснення контрольованих операцій проводиться з урахуванням особливостей, визначених статтею 39 цього Кодексу.

Відповідно до указу Президента України від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

ТОВ «Будтехмаш» здійснює свою діяльність на території проведення АТО, що в свою чергу дає підстави стверджувати, що ця господарська діяльність не є звичайною у порівнянні із платниками податків, відносно яких не здійснювалося постійне переміщення персоналу за для забезпечення сталого функціонування виробничої діяльності платника податків, а тому періодично виникала необхідність залучення майна в оренду, тримання підрядних робіт/послуг від ТОВ «Мегастальпром», який виконував окремі роботи та/або послуги, які були передбачені відповідними договорами позивача із ТОВ «Мегастальпром», а також здійснювалося придбання матеріальних цінностей, які використовувалися у господарській діяльності позивача.

Отже, як судом вже зазначалось, податківці піддають сумніву здійснення господарських операцій з ТОВ «Мегастальпром» () за період з 01.07.2017 року по 31.08.2017 року.

На підтвердження своїх висновків податківці наводять ту обставину, що ТОВ «Мегастальпром» здійснює реалізацію товару, який не придбавався, або формує податковий кредит по ланцюгу постачання товарів, що відрізняються від номенклатури придбання за даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Проте суд, вважає, що такі висновки податкового органу не відповідають дійсності, з огляду на наступне.

Усі відносини позивача із ТОВ «Мегастальпром» будувались на підставі окремих договорів. Так, ТОВ «Будтехмаш» в липні-серпні 2017 року, згідно договору № 134 від 01.06.2017 року, орендував у ТОВ «Мега Стальпром» пересувне адміністративно побутове приміщення в кількості двох штук, які використовувалися для проживання і санітарно гігієнічних цілей співробітників Позивача, які виконують роботи на обєктах ДП «АРТЕМСІЛЬ».

Згідно договору № 135 від 01.06.2017 року, що міститься в матеріалах справи, позивачем було орендовано обладнання, яке було необхідно для виробничих цілей, на обєкті «АРТЕМСІЛЬ», а саме при наступних роботах: «Капітальний ремонт надшахтної будівлі (копер) інв. № 18107, рудник № 4, ДП «Артемсіль» (договір № 1937-17/12-79 від 27.10.2016 року), а так само на обєкті «Капітальний ремонт водопроводу на проммайданчику»: Ремонт підземного каналу інв. № 36153 рудника ім. Володарського (договір № 2056-17/12-131 від 05.07.2017 року).

03 серпня 2017 року позивач уклав договір № 151 з ТОВ «Мега Стальпром» на виготовлення стендів. Дані стенди були введені в експлуатацію 02.10.2017 року і використовувалися при виконанні робіт за договорами, укладеними ТОВ «Будтехмаш» з ДП «АРТЕМСІЛЬ». Згідно видаткової накладної № РН-0725/03 від 25.07.2017 року, що міститься у матеріалах справи, за договором № 138 від 01.06.2017 року ТОВ «Будтехмаш» придбали диски ф 1200*35 мм в кількості 3 штук і диски ф 1000* 4,6 мм в кількості 3 штуки, для виробничих цілей на дискову пилу.

Відповідач вважає, що відсутні документи які б підтверджували яким чином орендоване обладнання місцезнаходження якого згідно актів прийому передачі на момент передачі знаходилось за адресою м. Соледар вул. Чкалова, 1а, могло б використовуватись за місцем використання згідно договору № 135 від 01.06.2017 року використання обладнання. Майно, що орендується має використовуватися орендарем у господарській діяльності за адресою м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1.

Згідно додаткової угоди № 1 до договору оренди № 135 від 01.06.2017 року, майно, яке орендується може використовуватися за адресою м. Соледар, вул. Чкалова, 1а.

Суд зауважує, що наявність первинних документів позивача, а саме актів прийому передачі за однаковими номерами та датами, але різною номенклатурою є свідченням наявності необхідних первинних документів, а однаковість дат та номерів на первинних документах не є свідченням відсутності виконання господарської операції, а лише є свідченням, що документи мають однаковий номер, дату але різну номенклатуру.

Недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІУ від 16.07.1999 р. визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704, відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Зокрема, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в

Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання

первинного документа.

Таким чином, із системного аналізу вищевказаних законодавчих положень вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), тощо), мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Позивач для вироблення стендів надавав ТОВ «Мегастальпром» металовироби, які транспортувалися позивачем до міста Соледар, Донецької області (ДП «Артемсіль»). Транспортування здійснювалося автомобілем НОМЕР_2, перевізник ТОВ СК «ДАРИНА», що підтверджується товарно-транспортними накладними № 0708 від 07 серпня 2017 року, № 3008 від 30 серпня 2017 року, які міститься у матеріалах справи.

Крім іншого, відповідачем в акті перевірки було вказано, що позивачем не підтверджено ланцюг постачання, а саме те, що ТОВ «Мегастальпром» у дійсний час не надає фінансову та податкову звітність, тобто не підтверджує ведення господарської діяльності. Також відповідно АІС «Податковий блок» підсистеми «Аналітична система перегляд результатів співставлення» встановлено розбіжність показників по ланцюгу (відсутність декларування податкових зобовязань контрагентами постачальниками), Але усі господарські операції між Позивачем та ТОВ «Мегастальпром» були фактично першими. Оренда адміністративно побутових приміщень в кількості 2 шт., за договором № 134від 01.06.2017 року, не є суборендою, а тому не фактично може бути закупівлі ТОВ «Мегастальпром» послуг оренди у третіх осіб, тому ТОВ «Мегастальпром» обєктивно є першим постачальником (оренди) адміністративно побутових приміщень.

Щодо укладеного договору № 151 від 03.08.2017 року позивача з ТОВ «Мега Стальпром» на виготовлення стендів, позивач пояснює та підтверджує це документами, що містяться в матеріалах справи, що роботи із виготовлення стендів в ланцюгу постачань є першими, тож податковий орган може побачити податкові зобовязання з ПДВ за цими роботами лише у ТОВ «Мегастальпром».

Таким чином, висновки відповідача, щодо відсутності у ланцюгу постачальників аналогічних за номенклатурою товарів (робіт) є хибними та такими що протирічать логікі ведення господарських операцій із третіми особами, де господарські операції із оренди та підряду є першими та останніми у відносинах між ТОВ «Будтехмаш» та ТОВ «Мегастальпром» та не можуть бути у ланцюгу господарських відносин із третіми особами.

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання

первинного документа.

Таким чином, із системного аналізу вищевказаних законодавчих положень вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), тощо), мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Також, право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову, накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т. ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є

реальність господарської операції.

Верховний суд України в постанові від 17 квітня 2018 року, у справі № 2а-27328/10/0570 сказав, що суд не приймає посилання податкового органу на відсутність товарно транспортних накладних та сертифікатів якості, оскільки вони не впливають на формування податкового кредиту, який в межах спірних правовідносин сформований по факту придбання товару, та не включає транспорті затрати, а отже посилання відповідача на відсутність сертифікату якості та нереальність вчинення господарських операцій із ТОВ «Мегастальпром» є хибними.

Здійснення господарських операцій між ТОВ «Будтехмаш» та ТОВ «Мегастальпром» достовірно підтверджені наданими податковими накладними, договорами, специфікаціями, актами прийому передачі, видатковими накладними та товарно транспортними накладними, що містяться у матеріалах справи. Також, реальність всіх зазначених господарських операцій підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Отже, з урахуванням існуючих обставин та документальних їх підтверджень висновок ГУ ДФС у Донецькій області щодо нереальності вищевказаних господарських операцій Позивача є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.03.2014 року № К/9991/27474/12, зокрема суд зазначає: «Доводи відповідача щодо відсутності у контрагента позивача основних засобів, виробничих потужностей, трудових ресурсів, транспортних засобів, колегія суддів відхиляє, оскільки наявність або відсутність матеріально - технічної бази у контрагента господарюючого суб'єкта не є передумовою для визначення господарської компетенції останнього та не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними угодами або порушення позивачем правил оподаткування».

Також, аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.06.2013 року по справі № К/9991/71450/12, де суд вказує: «Посилання ДПІ на відсутність у зазначених постачальників об'єктивної можливості для виконання поставки товарів в силу відсутності основних засобів та робочого персоналу за даних обставин були об'єктивно відхилені судами. Адже укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів постачальником. До того ж, ДПІ не довела неможливості поставки спірними постачальниками товарів наявними у них силами та засобами».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 21.1.1. п. 21.1. ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Підпунктом 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 ПК України визначено, що податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Аналогічна норма міститься у статті 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-У, згідно якої державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: презумпції правомірності діяльності субєкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків субєкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Згідно п. 56.21. ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно приписів статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХМАШ» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 05 січня 2018 року № НОМЕР_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 05 січня 2018 року № НОМЕР_1 з ПДВ на суму 435263,00 грн., з яких 290175,00 грн. ПДВ, та 145088,00 грн. штрафні санкції.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХМАШ» (місцезнаходження: 87505, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Газова, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6528 (шість тисяч пятсот двадцять вісім) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена у судовому засіданні 11 червня 2018 року.

Повний текст рішення виготовлений 21 червня 2018 року.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначений статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Донецького апеляційного адміністративного суду у строки, що визначені статтею 295 КАС України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Тарасенко І.М.