Справа № 2а-5929/09/2670
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

20 червня 2018 року

справа №2а-5929/09/2670

адміністративне провадження №К/9901/2567/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2014 року у складі судді Кобилянського К.М. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року у складі колегії суддів Бистрик Г.М., Кобаля М.І., Файдюка В.В., у справі №2-а-5929/09/2670, за позовом Компанії «Тоттенхем офісіз енд хаусіз лімітед» в особі представництва «Тоттенхем офісіз енд хаусіз лімітед» до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В :

09 червня 2009 року Компанія «Тоттенхем офісіз енд хаусіз лімітед» в особі представництва «Тоттенхем офісіз енд хаусіз лімітед» (далі - Компанія, платник податків, позивач у справі) звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення від 01 червня 2009 року №/0, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2 528 546 грн, з яких за основним платежем 1 264 273 грн за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 1 264 273 грн, з мотивів протиправності та безпідставності його прийняття.

Справа розглядалась неодноразово. Судові рішення, що є предметом цього касаційного перегляду прийняті у порядку нового розгляду здійсненого за результатами постановлення ухвали Вищого адміністративного суду України від 05 березня 2014 року.

14 травня 2014 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року, позов Компанії «TOTTENHAM OFFICES Ц HOUSES LIMITED» в особі Представництва «Тоттенхем офісіз енд хаусіз лімітед» задоволений повністю, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києві від 01 червня 2009 року № /0.

Ухвалюючи судові рішення суди попередніх інстанцій дійшли висновку про недоведеність податковим органом податкових правопорушень покладених в основу визначення податкового зобов'язання, а саме про невідповідність ціни договору рівню звичайної ціни у випадках, визначених Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

28 листопада 2014 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, пунктів 4.1, 4.2 статті 4, підпункту «г» пункту 10.1 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР, пункту 1.20 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР та статтю 159 Кодексу адміністративного судочинства України, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, постановите нове рішення, яким в задоволені позовних вимог Представництва відмовити повністю.

01 грудня 2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, справа із суду першої інстанції не була витребувана.

10 січня 2018 року матеріали касаційної скарги К/9901/2567/18 передані до Верховного Суду.

11 січня 2018 року ухвалою Верховного Суду матеріали касаційної скарги прийняті до провадження та витребувано справу з Окружного адміністративного суду м. Києва.

08 лютого 2018 року справа № 2а-5929/09/2670 надійшла до Верховного Суду.

Заперечення на касаційну скаргу (відзив) від позивача до Верховного Суду не надійшли, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій по суті.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у червні 2009 року податковим органом проведена планова виїзна перевірка Представництва з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 18 липня 2000 року по 31 грудня 2008 року, результати якої викладені в акті перевірки від 19 травня 2009 року №161/22-4/21700078, на підставі якого згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та статті 11 Закону України «Про систему оподаткування», керівником податкового органу 01 червня 2009 року прийнято податкове повідомлення-рішення.

Податковим повідомленням-рішенням № /0 позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1 264 273 грн. за порушення підпункту 3.3.1 пункту 3.1 статті 3, пунктів 4.1, 4.2 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7, пункту 10.1 статті 10 Закону України "Про податок на додану вартість" та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 264 273 грн. на підставі підпунктів 17.1.3 та 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Податкові правопорушення, на думку податкового органу, полягають у заниженні позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість внаслідок здавання в оренду нежитлових приміщень за ціною, що є нижче звичайної ціни такого об'єкта, не нарахування та не сплату позивачем податку на додану вартість за наслідками виконання договорів дарування та продажу об'єктів нерухомості.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій висновувалися на відсутності підстав для нарахування Представництву податкових зобов'язань з податку на додану вартість за вказаними вище операціями дарування та купівлі-продажу, оскільки майно за цими договорами відчужене безпосередньо Компанією "ТOTTENHAM OFFICES Ц HOUSES LIMITED" через представників за дорученням та без участі Представництва "Тоттенхем офісіз енд хаусіз лімітед".

Відтак, не здійснення позивачем, як платником податку на додану вартість операцій, які є об'єктом оподаткування податком на додану вартість доводить безпідставність визначення суми грошового зобов'язання з цього податку.

Визначення податковим органом Представництву податкових зобов'язань з податку на додану вартість на послуги оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, за цінами нижчими від звичайних цін, згідно відповіді Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу "Держзовнішінформ" Міністерства економіки України (далі Центр), суди попередніх інстанцій визнали неприйнятними з огляду на те, що інформація Центру не є виключно-достатнім доказом умисного заниження позивачем ціни на оренду офісних приміщень як така, що ставить рівень цін на оренду офісних приміщень в залежність від багатьох умов, які контролюючим органом не досліджувались.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про недоведеність податковим органом податкових правопорушень покладених ним в основу визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість і як наслідок цього безпідставність донарахування податку та застосування штрафних (фінансових) санкцій, що обумовлює протиправність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року у справі №2-а-5929/09/2670 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер