Справа № 807/886/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/2236/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Ільчишин Н.В., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року, головуючий суддя - Гаврилко С.Є., ухвалене о 11:42 год. у м. Ужгород, у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року позивач - ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - ГУ ДФС у Закарпатській області), в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області від 07.07.2017 року №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що Головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Закарпатській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем, від»ємного значення різниці між сумою податкового кредиту, бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2017 року. За результатами вказаної перевірки 23 червня 2017 року складено акт за № 598/НОМЕР_1, в якому міститься висновок відповідача про порушення позивачем вимог статті 198 пункту 198.3, та статті 200 пункту 200.4 ПК України. За наслідками розгляду даного акту перевірки 07 липня 2017 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яким позивачу зменшено суму від»ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 373116 гривень. Із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач не згідний, вважає його таким, що прийняте всупереч вимогам ПК України

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення від 07 липня 2017 року за №.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Закарпатській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що фізична особа - підприємець фактично не будучи суб»єктом права власності на майно не може на підставі лише податкової накладної включати до складу податкового кредиту суму ПДВ по придбаних транспортних засобах.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 23 червня 2017 року службовими особами ГУ ДФС у Закарпатській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, від»ємного значення різниці між сумою податкового кредиту, бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2017 року. За результатами вказаної перевірки 23 червня 2017 року складено акт за № 598/НОМЕР_1 (а.с. 16-30).

Як вбачається з акту перевірки, перевірка відображених показників за квітень 2017 року у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (Розділ II «Податковий кредит») проводилась на підставі таких документів: реєстри виданих та отриманих податкових накладних, платіжні документи,які засвідчують факт оплати за отримані послуги, товари та інші документи. Проведеною перевіркою встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог статті 198 пункту 198.3, та статті 200 пункту 200.4 ПК України в частині завищення суми від»ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за квітень 2017 року в сумі 373116 гривень., та підтверджено суму бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2017 року у сумі 64882 гривень.

Так вході перевірки встановлено, що Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, придбано у Happycar Transportlogistic Gmbh (Австрія) вантажний автомобіль марки IVECO, модель EURO Cargo ML75E18, згідно: ВМД №305090004/2017/002382 від 20.02.2017 року, опис товару - номер шасі ZCFA75D1, 2012 року вироблення, тип двигуна - дизель, номер двигуна - S103-00967335, тип двигуна - F4AE3481B, згідно вантажно-митної декларації від 20.02.2017 року №1848, вартість 353059 гривень, сплачене ПДВ складає 58843 гривень (а.с. 34).

Також перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбано згідно договору купівлі-продажу № 151 від 21.04.2007 року, укладеного між ТзОВ «Карат Мотор» та ФОП ОСОБА_1 легковий автомобіль марки TOYOTA, модель Land Cruiser Prado номер шасі - JTEBR3FJ10K050115, рік випуску 2017. Рахунок оплати автомобіля вартість 1869660 гривень, ПДВ складає 314273 гривень (а.с. 37-40, 43).

На підставі акта 07 липня 2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким зменшено суму від»ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 373 116 гривень (а.с. 31).

Згідно рахунку № 170033 від 10.02.2017 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, придбала у Happycar Transportlogistic Gmbh (Австрія) вантажний автомобіль марки IVECO, модель EURO Cargo ML75E18 (а.с. 33).

Як вбачається з ВМД № 305090004/2017/002382 від 20.02.2017 року транспортний засіб ввезено на митну територію та отримано, саме позивачем як фізичною особою-підприємцем, а згідно платіжного доручення № 926 від 14.02.2017 року позивач як фізична особа-підприємець сплатив 89000 грн. за митне оформлення (а.с. 34, 35).

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію СХМ 047647 завезений позивачем транспортний засіб був зареєстрований за ним як за фізичною особою.

21 квітня 2007 року між ТзОВ «Карат Мотор» та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу № 151 на придбання легкового автомобілю марки TOYOTA модель Land Cruiser Prado (а.с.а.с. 37-40).

Як вбачається з платіжного доручення № 984 від 19 квітня 2017 року, договору купівлі-продажу №151 від 21 квітня 2017 року та позивачем як підприємцем здійснено придбання легкового автомобілю марки TOYOTA Land Cruiser Prado (а.с. 43).

Придбання вищевказаних транспортних засобів, не заперечується сторонами та підтверджується платіжними дорученнями.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію СХМ 304565 придбаний позивачем транспортний засіб марки TOYOTA модель Land Cruiser Prado був зареєстрований за ним як за фізичною особою (а.с. 47).

Відповідно до вищевказаних свідоцтв про реєстрацію - власником транспортних засобів є ОСОБА_1.

Документами, що підтверджують використання вищезазначених транспортних засобів у господарській діяльності є акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с. 48,49).

Також, з витягу з реєстру платників єдиного податку вбачається, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність по наданню послуг з вантажних перевезень (код 49.41 Вантажний автомобільний транспорт); інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код 52.29) та надання послуг перевезення речей (переїзду (код 49.42) (а.с. 15).

Приймаючи рішення про зменшення суми від»ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного за період квітень 2017 року, відповідач виходив з того, що придбані ОСОБА_1 транспортні засоби зареєстровані на фізичну особу, тому, враховуючи вимоги статті 325 ЦК України, ПДВ за придбані основні засоби не може бути включено до складу податкового кредиту.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що норми цивільного законодавства не містять обмежень щодо права власності фізичної особи, яка є суб»єктом підприємницької діяльності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Господарською діяльністю відповідно до п.п. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України є діяльність особи, що пов»язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від»ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов»язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно із п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов»язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що при від»ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов»язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв»язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до абз. «а» п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов»язаний нарахувати податкові зобов»язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є об»єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року. Згідно із пунктом 6 цього Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС. Транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Статус фізичної особи - підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю. При цьому, юридичний статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає і ніяким чином не обмежує будь-які правомочності особи, які випливають з її цивільної право-, та дієздатності.

Таким чином, факт реєстрації транспортних засобів на фізичну особу, а не на фізичну особу-підприємця, не позбавляє останнього права на віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, які сплачені в ціні придбаних транспортних засобів, що використовуються в його господарській діяльності.

Також апеляційний суд звертає увагу, що податкове законодавство України не обмежує право платника податку на податковий кредит залежно від суб»єктного складу сторін у правовідносинах за договорами на придбання товарів (робіт, послуг), в тому числі і транспортних засобів, та визначає однакові права та обов»язки як для юридичних, так і для фізичних осіб - платників податку (в тому числі і фізичних осіб-підприємців).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є фізичною особою, яка здійснює діяльність віднесену законодавством до підприємницької, є платником ПДВ у розумінні статей 14 та 180 Податкового кодексу України, зареєстрована у встановленому порядку платником ПДВ, тому на неї повною мірою поширюються правові норми, які визначають порядок обчислення і сплати ПДВ, включення сум до податкового кредиту з ПДВ та визначення бюджетного відшкодування, у зв»язку з чим при придбанні транспортних засобів з метою використання їх у власній господарській діяльності у повній відповідності до вказаних норм податкового законодавства отримала право на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приймаючи оскаржуване рішення контролюючий орган діяв не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року у справі №807/886/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді Н. В. Ільчишин
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 21.06.2018 року.