Справа № 826/2254/18
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Київ №826/2254/18

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Троян Н.М.,

за участю

секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київський ремонтно-механічний завод» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2018 року (повний текст рішення складено 02.04.2018, суддя Каракашьян С.К.) у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Київський ремонтно-механічний завод» до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Київський ремонтно-механічний завод» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у м.Києві щодо невнесення до Державного земельного кадастру коду Класифікації видів цільового призначення земель « 11.02» по земельній ділянці з кадастровим номером :69:051:0017 в період 01.01.2017 р. - 18.10.2017 р.;

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у м.Києві щодо застосування коефіцієнту функціонального призначення зі значенням «2,0» замість вірного « 1,2» в період 01.01.2017 р. - 18.10.2017 р. при формуванні витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :69:051:0017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2018 року у справі № 826/2254/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, розгляд справи просив проводити за участі представника позивача.

25 травня 2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№17465), у якому такий просить залишити без задоволення апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київський ремонтно-механічний завод», а рішення суду першої інстанції - без змін, розгляд справи просив проводити за участі представника Головного управління Держгеокадастру у м. Києві.

05 червня 2018 року позивачем до суду подано заперечення на відзив на апеляційну скаргу (вх.№18565), у якому такий просить врахувати такі заперечення та задовольнити апеляційну скаргу.

14.06.2018 позивачем до Київського апеляційного адміністративного суду подано додаткові пояснення до апеляційної скарги.

19.06.2018 відповідачем до суду подано письмові заперечення на заперечення позивача.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, додаткові пояснення та письмові заперечення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що приватне акціонерне товариство «Київський ремонтно-механічний завод» є користувачем земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Гарматна, 6 (кадастровий номер :69:051:0017) згідно умов Договору оренди земельної ділянки від 20.10.2004 (а.с.14-19).

Відповідно до п.2.1. даного Договору, цільове призначення земельної ділянки було визначено як «для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих та складських будівель і споруд».

31.08.2017 приватне акціонерне товариство «Київський ремонтно-механічний завод» отримало Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, в якому цільове призначення земельної ділянки визначено як «підприємств іншої промисловості», коефіцієнт Кф зазначено 2.

Листом від 13.10.2017 №19-26-0.22-7643/2-17 Головне управління Держгеокадастру у м. Києві повідомило позивача, що відповідно до п.117, 118, 138 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до Державного земельного кадастру в разі: внесення змін до відомостей про земельну ділянку; внесення нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку, а також виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру. Також у листі зазначено, що згідно відомостей Державного земельного кадастру позивач є користувачем земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Гарматна, 6 (кадастровий номер :69:051:0017) на праві оренди, а зазначена земельна ділянка відведена для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих та складських будівель , з цільовим призначенням - підприємств іншої промисловості. Вказане цільове призначення визначено у відповідності до Українського класифікатора цільового використання землі, затвердженого листом Державного комітету України із земельних ресурсів від 24.04.1998 за №14-1-7/1205, який втратив чинність, а станом на сьогоднішній день, види цільового призначення земель визначаються відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 за №1011/18306, і наразі, цільове призначення даної земельної ділянки можливо визначити за кодом класифікації видів цільового призначення земель 11.02. - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (а.с.28-29).

18.10.2017 позивачем було подано заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (а.с.46).

18 жовтня 2017 року приватним акціонерним товариством «Київський ремонтно-механічний завод» було отримано Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, в якому цільове призначення земельної ділянки було визначено « 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості».

За період з 01.01.2017 по 18.10.2017 при визначенні нормативної грошової оцінки, та відповідно, орендної плати, застосовувався Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки зі значенням 2,0, так як, відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів від 06.12.2017 №05707/22115, яким надано відповідь на лист позивача, Департамент земельних ресурсів вважає, що розмір нормативної грошової оцінки, який вказаний у довідці №Ю-32123/2017 від 27.10.2017 можливо застосовувати з дати внесення інформації щодо коду КВЦПЗ земельної ділянки кадастровий номер :69:051:0017 до Державного земельного кадастру (тобто, з 18.10.2017)

Вважаючи, що безпідставне застосування коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки зі значенням 2,0 (замість вірного 1,2) у період з 01.01.2017 по 18.10.2017 знаходиться у прямому причинному зв'язку з бездіяльністю відповідача щодо внесення до державного земельного кадастру інформації про код цільового призначення 11.02 згідно Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ), приватне акціонерне товариство «Київський ремонтно-механічний завод» звернулося до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом (ч. 3 ст. 26 Закону №3613-VI), а оскільки жодним нормативно - правовим актом не передбачено внесення реєстратором коду класифікації видів цільового призначення земель за власною ініціативою, без звернення власника чи користувача, а сам позивач звернувся із заявою про внесення таких змін лише 18.10.2017, то не можна вважати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у м. Києві щодо невнесення до Державного земельного кадастру коду Класифікації видів цільового призначення земель « 11.02» по земельній ділянці з кадастровим номером :69:051:0017 в період 01.01.2017 - 18.10.2017.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Порядок здійснення нормативно грошової оцінки земельних ділянок населених пунктів визначений Земельним кодексом України, Законом України «Про оцінку земель», Методикою нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України 23.03.1995 № 213 та Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489.

Згідно статті 1 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

З 01.01.2017 набрав чинності наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, яким затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (далі - Порядок), що є обов'язковим для територіальних органів Держгеокадастру при формуванні витягів з технічної документації про нормативно - грошову оцінку земельних ділянок.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою Цн = ВхНп/Нк*Кф*Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6 %); Нк - норма капіталізації (3 %); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки (пункт 3 розділу II Порядку)

Згідно п. 5 р. ІІ Порядку коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за № 1011/18306 (додаток № 1).

Найбільшим коефіцієнтом який характеризує функціональне використання земельної ділянки розділу 11 «Землі промисловості» Секції J «Землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення» Додатку № 1 до Порядку є коефіцієнт «1,2», який характеризує землі для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств, що пов'язані з користуванням надрами (11.01), підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02), будівельних організацій та підприємств (11.03).

Відповідно до примітки до розділу ІІ Порядку для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0. У разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу стверджує, що Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) до 01.01.2013 код Класифікації видів цільового призначення земельної ділянки Позивача (кадастровий номер :69:051:0017), встановлений на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 не присвоювався, у зв'язку з чим, станом на 31.08.2017 (дату видачі першого Витягу, із зазначенням Коефіцієнту 2,0) дана інформація щодо нього була відсутня в автоматизованій системі Державного земельного кадастру.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначені Законом України від 07.07.2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VI).

Згідно ст. 1 Закону №3613-VI, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону №3613-VI, державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Згідно із ст. 15 Закону №3613-VI, до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 24 Закону №3613-VI встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Крім того, згідно із ст. 25 Закону № 3613-VI, поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 3613-VI, ведення Державного земельного кадастру здійснюється, зокрема, шляхом внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру.

Частиною першою статті 9 Закону України № 3613-VI встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор здійснює: реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки (частина четверта статті 9 Закону №3613-VI).

Стаття 26 Закону №3613-VI визначає порядок та підстави внесення відомостей до Поземельної книги.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону №3613-VI, відомості про віднесення земельної ділянки до земель іншої адміністративно-територіальної одиниці, про зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка відбулася внаслідок проведення нормативної грошової оцінки земель адміністративно-територіальних одиниць, про обмеження у використанні земель, встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, вносяться до Поземельної книги без подання заяв, зазначених у частині третій цієї статті, на підставі документації, яка є підставою для внесення таких відомостей, а також рішень про її затвердження (якщо згідно із законом документація підлягає затвердженню), поданої органом, що прийняв рішення про таке затвердження.

Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом (ч. 3 ст. 26 Закону №3613-VI).

Частинами 3,5 статті 5 Закону №3613-VI встановлено, що Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно п. 67 Порядку внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Пунктом 115 Порядку передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до п. 117 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок №1051), відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до Державного земельного кадастру в разі внесення: 1) змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку відкрито Поземельну книгу; 2) нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку відкрито Поземельну книгу; 3) змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, та/або нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку.

Згідно п. 118 Порядку внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку (крім випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що законодавством чітко встановлено, що з 01.01.2013 внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку щодо цільового призначення за кодом класифікації видів цільового призначення земель здійснюється Державними кадастровими реєстраторами за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних змін.

Вищенаведене спростовує доводи позивача в апеляційній скарзі щодо наявності нормативно встановленого обов'язку відповідача встановити відповідний код цільового призначення самостійно (змінити такий на підставі відповідності нового коду попередньому).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, позивач вказує, що оскільки Головному управлінню Держгеокадастру у м. Києві було відомо попереднє цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :69:051:0017, так як у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.25) зазначено, що документацією, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки є Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 31.08.2004, а в свою чергу відповідно до Проекту відведення земельної ділянки відкритому акціонерному товариству «Київський ремонтно-механічний завод» для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих та складських будівель і споруд на вул. Гарматній, 6 у Солом'янському районі, код цільового використання даної земельної ділянки визначено як - 1.10.5 «Підприємств іншої промисловості», то зважаючи на те, що протягом всього строку дії Договору оренди від 20.10.2004 цільове призначення такої земельної ділянки не здійснювалося, відповідач мав самостійно здійснити зміну коду цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :69:051:0017, відповідно до пп. 6 п.119 Порядку, яким передбачено, що до Поземельної книги без подання заяви вносяться відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки, отримані в результаті інформаційної взаємодії між кадастрами та іншими інформаційними системами.

Суд не може прийняти такі доводи позивача, оскільки, земельну ділянку з кадастровим номером :69:051:0017 було зареєстровано 26.10.2004 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), а відповідно до рішення Київської міської ради від 25.12.2012 №715/8999, у зв'язку з припиненням повноважень виконавчого органу Київської міської ради з ведення Державного земельного кадастру у місті Києві та з метою забезпечення його ведення центральним органом з питань земельних ресурсів і його територіальним органом у місті Києві до Державного агентства земельних ресурсів України передано інформацію про земельні ділянки в межах міста Києва, зареєстровані Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) до 01.01.2013 в електронному вигляді у форматі обмінного файлу уніфікованої форми.

Як зазначає відповідач, така інформація була передана без зазначення саме числового значення коду цільового призначення (1.10.5), що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.24) в якому зазначено, що цільове призначення земельної ділянки: підприємств іншої промисловості (без відповідного коду), а відтак, оскільки код не був вказаний Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) при реєстрації такої земельної ділянки, такий і не міг бути відомий відповідачу.

Відтак, оскільки внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку, в тому числі і щодо цільового призначення за кодом класифікації видів цільового призначення земель, без заяви власника чи користувача законодавством не передбачено, беручи до уваги те, що до 01.01.2013 Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) код класифікації видів цільового призначення для земельної ділянки з кадастровим номером :69:051:0017 не присвоювався, а приватним акціонерним товариством «Київський ремонтно-механічний завод» подано заяву (з додатком проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки) про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру лише 18.10.2017, суд приходить до висновку, що відповідач діяв відповідно до чинного законодавства, та таким правомірно застосовано до даної земельної ділянки коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки 2,0 за період з 01.01.2017 по 18.10.2017.

Також, суд додатково зазначає, що позивачем не надано суду доказів звернення до кадастрового реєстратора щодо внесення змін, до 18.10.2017, не містять таких доказів і матеріали справи.

Щодо вимоги позивача визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у м. Києві щодо застосування коефіцієнту функціонального призначення зі значенням « 2,0» замість вірного «1,2» в період 01.01.2017 р. - 18.10.2017 р. при формуванні витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :69:051:0017, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункту 12 Порядку № 1051 ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 встановлено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними, і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Відповідач стверджує, що станом на 31.08.2017 у Головному управлінні Держгеокадастру у м. Києві була відсутня інформація щодо судових рішень, які набрали законної сили, якими встановлена недостовірність відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :69:051:0017.

Відповідно до пункту 3 розділу І та пункту 2 розділу ІІ Порядку № 1051 інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності.

Так, станом на 31.08.2017 (на момент видачі витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки) у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку позивача з кадастровим номером :69:051:0017, була відсутня інформація щодо коду виду цільового призначення даної земельної ділянки.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Перелік адміністративних послуг, які надаються Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 №835 «Деякі питання надання Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг», серед яких є витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Головне управління Держгеокадастру у м. Києві відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 14.01.2015 №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби України х питань геодезії, картографії та кадастру» та положення про Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 №308, є територіальним органом Держгеокадастру, яке реалізує повноваження Держгеокадастру на території міста Києва, зокрема, щодо ведення Державного земельного кадастру та надання витягів про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві діючи в межах повноважень, визначених Положенням про Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, та керуючись у своїй роботі виключно нормами законодавства не проводить розрахунок нормативної грошової оцінки земельних ділянок на території міста Києва, а лише здійснює видачу витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру у режимі «реального часу» державними кадастровими реєстраторами Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та особами, уповноваженими на надання витягу з Державного земельного кадастру відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Оскільки у відомостях про земельну ділянку з кадастровим номером :69:051:0017, які містилися в Державному земельному кадастрі на момент видачі Витягу від 31.08.2017 через Центр (відділ) центр надання адміністративних послуг, була відсутня інформація щодо коду цільового призначення зазначеної земельної ділянки, то Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у режимі «реального часу» в автоматизованому режимі сформовано та роздруковано даний Витяг із коефіцієнтом, який характеризує функціональне використання земельної ділянки 2,0.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі відповідачем, відхиляються колегією суддів, оскільки такі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київський ремонтно-механічний завод» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 червня 2018 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.А. Губська

Н.М. Троян