Справа № 804/2695/13-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року

Київ

справа №804/2695/13-а

адміністративне провадження №К/9901/8315/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2013 (головуючий суддя: Лозицька І.О.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 (головуючий суддя: Баранник Н.П., судді: Малиш Н.І., Щербак А.А.)

у справі № 804/2695/13-а

за позовом Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Державної податкової служби

до Державного науково-виробничого підприємства «Цирконій»

про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Державної податкової служби (далі - позивач, ОДПІ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державного науково-виробничого підприємства «Цирконій» (далі - відповідач, ОДПІ), в якому просило стягнути з рахунків відповідача в обслуговуючих банках суму податкового боргу у сумі 1073845,26 грн., зокрема: із земельного податку у сумі 1073549,77 грн. та у сумі 295,49 грн. із збору за спеціальне використання водними ресурсами.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014, позов задоволено частково: стягнуто з рахунків платника податків Державного науково - виробничого підприємства «Цирконій» () в обслуговуючих банках кошти у сумі 751 579,30 грн. податкового боргу з: земельного податку у сумі 751 283,81 грн. (р/р № 0013, код платежу 13050100, одержувач: управління Державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську, податковий код 38028588, банк ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012); збір за спеціальне використання водними ресурсами у сумі 295,49 грн. (р/р № 0013, код платежу 13020100, одержувач: управління Державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську, податковий код 38028588, банк ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012); в інший частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення у частині відмови у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: підпункту 16.1.4 пункту 16.1 ст. 16, пунктів 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України (далі - ПК), ст. ст. 159, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС). За доводами касаційної скарги. судами не було враховано, що у відповідача виник податковий борг із земельного податку у сумі 1073549,77 грн. внаслідок несплати самостійно узгоджених сум податкового зобов'язання за період із 30.09.2012 по 30.01.2013.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що фактичною підставою для звернення ОДПІ з позовом до суду про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 1073845,26 грн., зокрема: із земельного податку у сумі 1073549,77 грн. та у сумі 295,49 грн. із збору за спеціальне використання водними ресурсами став факт не сплати останнім таких сум, самостійно узгоджених відповідачем у поданих податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік та розрахунку зі збору за спеціальне використання водних ресурсів за ІІІ квартал 2012 року відповідно.

Так, встановлюючи суму податкового боргу з плати за землю, який був самостійно визначений відповідачем у податковій звітності, зокрема за ІІ квартал 2012 року, суди виходили також із оцінки доданої до матеріалів справи відповідачем уточнюючої податкової декларації із плати за землю за 2012 рік, в якому сума земельного податку становила 150256,89 грн. за місяць та 150256,25 грн. за грудень 2012 року. Тоді як, ОДПІ визначала розмір податкового боргу з цього податку із суми 214709,92 грн. та 214710,09 за грудень 2012 року - сум, які були відображені відповідачем у податковій декларації до подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до пункту 50.1 ст. 50 ПК, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

За встановлення у судовому процесі обставин подання відповідачем уточнюючої декларації із плати за землю, яким було зменшено суму податкового зобов'язання із земельного податку за 2012 рік, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили саме із цих показників при визначення суми податкового боргу.

Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

У силу норм частини 1 ст. 341 КАС суд касаційної інстанції перевіряє судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, отже судові рішення в частині задоволених позовних вимог не підлягають перегляду.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко