Справа № 461/5350/16-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2018 року

Київ

справа №461/5350/16-а

адміністративне провадження №К/9901/43327/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 (головуючий суддя - Бруновська Н.В., судді - Костів М.В., Шавель Р.М.)

у справі № 461/5350/16-а

за адміністративним позовом ОСОБА_2

до Львівської митниці ДФС

про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2790/20917/16 від 03.08.2016, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений частиною третьою статті 470 Митного кодексу України (далі - МК України). Крім того, позивач зазначив, що відповідач при прийнятті постанови у справі про порушення митних правил не врахував вимоги частини першої статті 467 МК України щодо строку накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, адже автомобіль позивачем було ввезено на митну територію України 04.09.2015, а стягнення накладено 03.08.2016, тобто поза межами встановленого у вказаній нормі шестимісячного строку з дня вчинення правопорушення.

Галицький районний суд м. Львова постановою від 16.09.2016 позов ОСОБА_2 задовольнив: скасував постанову Львівської митниці ДФС від 03.08.2016 у справі про порушення митних правил № 2790/20917/16 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 470 МК України, а провадження у справі закрив.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 01.03.2017 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове, яким відмовив ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, яке є триваючим, а тому відповідачем не пропущено строку накладення адміністративного стягнення, який у даному випадку складає шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

При цьому в обґрунтування касаційної скарги позивач зазначив, що адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 МК України, може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, яке у даному випадку не є триваючим, оскільки вважається закінченим від дня перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки автомобіля більше ніж на десять діб. Також вказав, що висновок суду про те, що постанова прийнята відповідачем у межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки правопорушення було виявлено ще до 05.07.2016, про що свідчить виклик Львівської митниці ДФС від 06.06.2016 № 10679/13-70-26/К/29.

Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

21.03.2018 справу в порядку, передбаченому пунктом 4 частини першої Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (в редакції, що діє з 15.12.2017) передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 05.07.2016 старшим державним інспектором ВМО №3 м/п «Грушів» Львівської митниці ДФС Городюк В.О. проведено перевірку інформації у системі ПІК «Інспектор 2006» та ЦБД ЄАІС ДМСУ та виявлено, що громадянин ОСОБА_2 04.09.2015 ввіз на територію України автомобіль «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2, зареєстрований в Польщі через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» в митному режимі «транзит» без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами статті 95 МК України.

Станом на 05.07.2016 інформація в ПІК «Інспектор 2006» та ЦБД ЄАІС ДМСУ України щодо вивезення за межі митної території України чи поміщення в інший митний режим автомобіля «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_1, громадянином ОСОБА_2 - відсутня.

У зв'язку з порушенням строків транзитних перевезень, визначених частиною першою статті 95 МК України, 03.08.2016 заступник начальника Львівської митниці ДФС прийняв постанову у справі про порушення митних правил №2790/20917/16, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 частини першої статті 95 МК України визначено, що для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

При цьому, згідно з частиною другою цієї статті, до цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до частини першої статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, судами попередніх інстанцій не встановлена наявність обставин, передбачених частиною другою статті 95 МК України, в той час як факт перевищення ОСОБА_2 визначеного пунктом 1 частини першої статті 95 МК України 10-денного строку доставки автомобіля більш, ніж на 10 днів, знайшов своє підтвердження, що не заперечується самим позивачем.

За змістом частини першої статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що перелік триваючих правопорушень, визначений у статті 467 МК України, не є вичерпним.

МК України не містить визначення поняття триваючого правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Перевищення позивачем строку транзитного перевезення транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем, виявлене відповідачем 06.06.2016, про що свідчить наявний у матеріалах справи лист про виклик ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС для надання пояснень з приводу невивезення автомобіля марки «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_1.

При цьому, станом на момент виявлення правопорушення, обов'язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом 10 діб, встановлений пунктом 1 частини першої статті 95 МК України, виконаний не був, що також не спростовано самим позивачем.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим - впродовж майже дев'яти місяців (до дати первинного виклику позивача для надання пояснень) - невиконанням встановленого приписами МК України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Судом відхиляються доводи позивача з приводу того, що обов'язок щодо зворотного вивезення транспортного засобу впродовж 10 діб є темпорально обмеженим (завершується зі спливом строків, визначених статтею 95 МК України), оскільки такий обов'язок вважається виконаним саме з моменту його реалізації зобов'язаною особою, а не із закінченням законодавчо встановленого строку його виконання.

За таких обставин, висновок суду апеляційної інстанції про правомірність постанови у справі про порушення митних правил № 2790/20917/16 від 03.08.2016 ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, вказана постанова прийнята у межах встановленого частиною першою статті 467 МК України шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правових наслідків є правильними, натомість доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова