Справа № 2-а-5193/11
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5193/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р.

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Сідак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Томашпіль заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Ямпільське обєднане управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, про заміну сторони виконавчого провадження-

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить замінити сторону у виконавчому провадженні з виконання постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2011 року у адміністративній справі № 2-а-5193/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій з ОСОБА_2, який помер 7 лютого 2015 року на його правонаступника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Заява мотивована тим, що постановою Томашпільського районного суду від 23 серпня 2011 року позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, задоволено частково.

Вирішено: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 доплати до пенсії як пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, згідно статей 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період починаючи з 18 лютого 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, як громадянину, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), доплату до пенсії, як пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, згідно статей 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та пятнадцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, що встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 18 лютого 2011 року та до 22 липня 2011 року.

Дана постанова набрала законної сили.

7 лютого 2015 року ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_2 є батьком заявника, похороном батька займалася заявник.

Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно.

Заявник являється єдиним спадкоємцем батька і прийняла спадщину після смерті батька, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Ямпільського обєднаного управління Пенсійного фонду у Вінницькій областів судове засідання не зявився, однак представник УПФ ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій проти заяви ОСОБА_1 заперечує, просить справу слухати у її відсутності, а також подала відзив на заяву ОСОБА_1, в якій просить відмовити в задоволенні заяви, оскільки заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження, внесення постанови Томашпільського районного суду від 23 серпня 2011 року до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, а також у свідоцтві про право на спадщину не зазначено, що до складу спадщини також входять грошові виплати спадкодавця.

Розглянувши заяви сторін у справі, відзив на заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Томашпільського районного суду від 23 серпня 2011 року позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, задоволено частково.

Вирішено: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 доплати до пенсії як пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, згідно статей 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період починаючи з 18 лютого 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, як громадянину, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), доплату до пенсії, як пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, згідно статей 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та пятнадцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, що встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 18 лютого 2011 року та до 22 липня 2011 року.

Дана постанова набрала законної сили12 травня 2014 року.

7 лютого 2015 року ОСОБА_2 помер (а.с.7).

ОСОБА_2 є батьком заявника, що вбачається із її свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб (а.с.8-9).

ОСОБА_1 є спадкоємцем батька ОСОБА_2 і прийняла спадщину після смерті батька, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом.11 червня 2014 року (а.с.10-11).

Відповідно до ч. 1-3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи зі застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується-по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним особам сімї, зазначеним у ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно ст. 55 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали) встановлено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

В силу вимог ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Частина 1, 4 статті 379 КАС України визначає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Виходячи з положень вищевказаної статті, суд приходить до висновку, що заміна сторони її правонаступником здійснюється у виконавчому провадження або до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_2 (7 лютого 2015 року) постанова Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2011 року набрала законної сили, проте рішення суду відповідачем не виконано.

Оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, зобовязано управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, як громадянину, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), доплату до пенсії, як пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, згідно статей 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та пятнадцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, що встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 18 лютого 2011 року та до 22 липня 2011 року, постанова суду набрала законної сили, суми якої не була отримана стягувачем за життя, тому суд приходить до висновку про необхідність виконання судового рішення на користь доньки померлого пенсіонера.

Такі висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України висловленій в ухвалі від 28.02.2013 року № К/9991/77837/12 та в ухвалі від 20.11.2014 року № К/800/5749/14.

Згідно ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частиною 1 статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, право на отримання надбавки до пенсії правонаступник має у випадку, якщо така надбавка була нарахована померлому або присуджене йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримано померлим.

Враховуючи приписи вищезазначених норм закону, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження: з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Заміна сторони виконавчого провадження можлива лише тоді, коли виконавче провадження ще триває: воно відкрито та проводяться певні виконавчі дії.

Відповідно до частини першої ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Виконавче провадження по виконанню рішення суду здійснюється на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

У рішенні Європейського Суду України з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

З урахуванням того, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 241, 242, 248, 379 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Ямпільське обєднане управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні з виконання постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2011 року у адміністративній справі № 2-а-5193/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій з ОСОБА_2, який помер 7 лютого 2015 року на його правонаступника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.В. Пилипчук