Справа № 802/1222/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Вінниця

12 червня 2018 р. Справа № 802/1222/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_3 (місце проживання: 23834, Вінницька область, Теплицький район, с. Мала Мочулка, вул. Весела, 12)

до: Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області (місцезнаходження: 23834, Вінницька область, Теплицький район, с. Мала Мочулка, вул. Незалежності, 10)

про: визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 (місце проживання: 23834, Вінницька область, Теплицький район, с. Мала Мочулка, вул. Весела, 12) до Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області (місцезнаходження: 23834, Вінницька область, Теплицький район, с. Мала Мочулка, вул. Незалежності, 10) про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 05 червня 2018 року.

У судовому засіданні судом з власної ініціативи поставлено на розгляд питання з приводу закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача заперечував щодо закриття провадження.

Представник відповідача просив закрити провадження по справі.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Як випливає із матеріалів справи між ОСОБА_3 та Маломочульською сільською радою Теплицького району Вінницької області 24 травня 2007 року було укладено договір оренди землі водного об'єкту для риборозведення терміном на 10 років, який був зареєстрований 14 листопада 2007 року. 03 серпня 2017 року ОСОБА_4 було подано заяву до Маломочульської сільської ради про поновлення договору оренди водного об'єкта (ставка) на той самий строк.

Разом з тим, Маломочульська сільська рада Теплицького району Вінницької області рішенням № 191 від 05 жовтня 2017 року 16 сесії 7 скликання вирішила відмовити ОСОБА_3 у поновленні терміну дії договору оренди водного об'єкту для риборозведення, загальною площею 3,9506 га розташованому в центрі села ОСОБА_5 на території Маломочульської сільської ради у зв'язку із закінченням терміну дії договору.

За змістом статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні Zand v. Austria від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Як випливає із матеріалів справи позивач оскаржує відмову відповідача у продовженні строку дії договору оренди нерухомого майна, що є об'єктом права спільної власності територіальних громад. Тобто Маломочульська сільська рада Теплицького району Вінницької області в цих правовідносинах виступає орендодавцем (органом, уповноваженим управляти майном, яке перебуває у комунальній власності), що лежить поза межами публічно-правових відносин.

Тобто, спірні відносини виникли між сторонами з приводу оренди комунального нерухомого майна.

Частиною 1 ст. 20 ГПК України, Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Враховуючи вищенаведене, господарські суди на загальних підставах вирішують, зокрема, спори, пов'язані з орендою державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), у тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права користування майном, а саме - права оренди нерухомого майна.

При цьому, Маломочульська сільська рада Теплицького району Вінницької області, як власник комунального нерухомого майна, вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому цього права в порядку, встановленому законом, а відтак жодних владних управлінських функцій не здійснювала.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.10.2013 року (справа № 21-345а13), в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.11.2015 року (справа № К/800/33049/13) та в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року (справа К/9901/3461/17).

Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність публічного - правового спору, а тому даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 238, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії - закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна