Справа № П/811/2334/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2018 року справа № П/811/2334/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 року у справі № П/811/2334/17 (суддя Сагун А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області по визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, третя особа: Диківська сільська рада Знам'янського району Кіровоградської області

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову відповідача від 26.10.2017 року № Ф-18038/0-1445/0/6-17 щодо ненадання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою про передачу в приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, як учаснику бойових дій;

- зобов'язати управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути його заяву від 26.10.2017 року, яка зареєстрована в ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області на його ім'я, як учасника бойових дій про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Диківської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 року адміністративний позов задоволений частково. Визнано протиправною відмову від 26.10.2017 року № Ф-18038/0-1445/0/6-17 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 Зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.10.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Диківської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що наявність тільки звернення до органу, що здійснює розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів, не означає автоматичне задоволенні такого клопотання. В даному випадку орган державної влади на законних підставах має право відмовити заявнику у задоволенні такого клопотання.

В частині відмови в задоволенні позову рішення суду не оскаржувалось.

Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Диківської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

20.06.2017 року листом № Ф-10447/0-7922/0/6-17 відповідач повідомив позивача, що подана заява не відповідає вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, а саме масштаб та якість доданих графічних матеріалів, не дозволяють визначити місце розташування земельної ділянки по відношенню до навколишньої території та меж адміністративно-територіальних утворень, що унеможливлює встановлення відповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, землевпорядної та містобудівної документації (а.с. 6).

Позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Диківської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

07.08.2017 року листом № Ф-14217/0-10625/0/6-17 відповідач повідомив позивача, що з метою раціонального використання земельних ділянок, Головним управлінням сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області (а.с. 7). Однак у відповіді не зазначено, яким саме вимогам ст. 118 Земельного кодексу України не відповідає подана заява позивача.

13.10.2017 року позивач втретє звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Диківської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області (а.с. 27).

До заяви були долучені документи, згідно додатку (а.с. 27).

26.10.2017 року листом Ф-18038/0-14045/0/6-17 відповідач повідомив позивача, що на зазначену в заяві земельну ділянку відповідачем надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншій особі, у зв'язку з чим рекомендовано позивачу повторно звернутись із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою шодо відведення земельної ділянки у власність в іншому місці, а також подати документи відповідно до вимог законів та прийнятих до них і нормативно-правових актів.

Також відповідач зазначив, що з метою раціонального використання земельних ділянок Головним управлінням сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області (а.с. 4).

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пп. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 5 Закону України "Про особисте селянське господарство" від 15.05.2003 року № 742-IV для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведені положення, судова колегія зазначає, що позивач має право звернутись із заявою про отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення за умови, якщо такого права він не використав раніше.

Доказів використання позивачем такого права раніше відповідачем не подавалось, про що правильно зазначено в постанові судом першої інстанції.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Враховуючи норми Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 та Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене Наказом Міністрества регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 3 лютого 2015 року № 14, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у відповідача повноважень щодо надання громадянам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Згідно ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ч. 7 ст. 118 ЗК України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства і цей перелік не містить такої підстави як надання дозволу на розробку проекту відводу іншій особі.

Відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені законодавством, у зв'язку з чим суд першої інстанції правильно визнав таку відмову протиправною.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і в тій частині, що за змістом статті 118 ЗК України наявність заяв від інших осіб про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не є підставою для відмови особі, яка звертається з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо цієї ж земельної ділянки, а тому дійсно можлива ситуація за якої відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування двом різним особам буде видано два дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення однієї земельної ділянки. Ця колізія нормами Земельного кодексу України не врегульована, проте з огляду на приписи статті 19 Конституції України суб'єкт владних повноважень не може на власний розсуд встановлювати не передбачені законодавством підстави для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту щодо відведення земельної ділянки.

На думку колегії суддів орган Держгеокадастру в такій ситуації може лише повідомити позивача про наявність інших заяв чи вже виданих дозволів, проте відмовляти з цих підстав у випадку наполягання особи на розгляді його заяви повноважень не має.

Стосовно позовних вимог в частині зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Диківської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, суд зазначає наступне.

Оскільки заява позивача від 13 жовтня 2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою розглянута з порушенням норм Земельного кодексу України, відповідач зобов'язаний знову розглянути дану заяву.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним захистом порушеного права позивача є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву від 13.10.2017, оскільки саме по собі судове рішення про визнання відмови у наданні дозволу протиправною не відновлює порушеного права позивача на прийняття останнім вмотивованого рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

При цьому судом в постанові правильно зазначено, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнано протиправною та скасовано відмову.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 року у справі № П/811/2334/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з тієї ж дати.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: І.В. Юрко