Справа № 805/518/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року справа №805/518/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Секретаріату Кабінету Міністрів України на рішення Донецького окружного адміністративного (суддя Давиденко Т.В.) від 04 квітня 2018 року (повне рішення складено 04 квітня 2018 року у м.Словянську) у справі №805/518/18-а за позовом ОСОБА_2 до Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання відповіді на звернення від 20.09.2017 року в передбачений законодавством строк; зобовязання розглянути звернення від 20.09.2017 року та надати відповідь в передбачений законодавством строк.

Рішенням Донецького окружного адміністративного від 04 квітня 2018 року позов задоволено частково, зобовязано розглянути заяву від 20.09.2017 року та надати відповідь в передбачений законодавством строк. В задоволені іншої частині адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що законодавство про звернення громадян не зобовязує Управління (Секретаріат) вчинити безальтернативну дію розглянути по суті звернення ОСОБА_2 від 20.09.2017 року з питань виконання судових рішень. Відповідач зазначив, що законодавство передбачає перед вчиненням відповідної дії першочергове прийняття управлінського рішення щодо обрання тієї або іншої дії, яка найкраще забезпечить реалізацію право громадян. А відтак, рішення щодо переселання звернень громадян за належністю приймають посадові особи Управління (Секретаріату), які безпосередньо на це уповноважені. Крім того, враховуючи вимоги ст.5 Закону України «Про звернення громадян», організація розгляду звернень громадян до Кабінету Міністрів України та його членів здійснюється Управлінням відповідно до вимог, викладених у першому реченні частини третьої статті 7 Закону шляхом здійснення конкретного переліку стандартних дій під час його опрацювання щодо зясування виконавцями суті звернення, прохань чи вимог і зазначення компетентного органу або посадової особи, до повноваження яких належить розгляд звернення по суті та вирішення порушених у ньому питань (субєктів владних повноважень), з подальшою роздруківкою проекту рішення про пересилку звернення за належністю у вигляді організаційно- розпорядчого документу-супроводжуючого цю переліку листа, для ухвалення рішення керівництвом Управління шляхом підписання цього листа, або повернення виконавцю проекту рішення на доопрацювання. Відповідач також вважає, що суд першої інстанції помилково наділив Секретаріат невласними йому владними повноваженнями розглядати звернення ОСОБА_2 від 20.09.2017 року по суті порушених позивачем питань, які мають розглядатися в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Оскільки звернення позивача від 20.09.2017 року для розгляду і вирішення порушених у ньому питань повинно було подаватися позивачем до Мінюсту в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а не до Секретаріату в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян», то звернення не підлягало прийняттю Секретаріатом та розгляду по суті. Відповідач також зазначив, що Мінюст, отримавши від Секретаріату звернення позивача від 20.09.2017 року з питання виконання рішень суду, розглянув його по суті відповідно до компетенції і листом від 06.10.2017 року №М-24318 повідомив автора про результати розгляду.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року у справі №805/1457/17-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство юстиції України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії задоволений, дії Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо направлення звернення ОСОБА_2 від 06 березня 2017 року на розгляд Міністерству юстиції України визнані протиправними, Секретаріат Кабінету Міністрів України зобовязаний розглянути звернення ОСОБА_2 від 03.03.2017 року та письмово повідомити його про результат розгляду відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 року у справі №805/1458/17-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії задоволений, дії Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо направлення звернення ОСОБА_2В від 06 березня 2017 року на розгляд Міністерству юстиції України визнані протиправними, Секретаріат Кабінету Міністрів України зобовязаний розглянути звернення ОСОБА_2В від 06.03.2017 року та письмово повідомити його про результат розгляду відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Позивач 20.09.2017 року звернувся до Секретаріату Кабінету Міністрів України із зверненням щодо виконання у добровільному порядку постанов Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року у справі № 805/1457/17-а та від 22.06.2017 року у справі № 805/1458/17-а.

Згідно роздруківки з АС «Звернення громадян» наведене звернення позивача, яке надійшло до Секретаріату Кабінету Міністрів України 27.09.2017 року, в той же день надіслане для розгляду до Мінюсту.

На підставі ч.1 ст.1 ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст..3 ЗУ «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

За приписами ст..5 ЗУ «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, обєднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно ст..7 ЗУ «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у встановлений чинним законодавством строк не було розглянуто звернення позивача щодо виконання у добровільному порядку постанов Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року у справі №805/1457/17-а та від 22.06.2017 року у справі № 805/1458/17-а, якими безпосередньо Секретаріат Кабінету Міністрів України зобовязаний був вчинити певні дії, а тому апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правомірно було зобовязано розглянути заяву позивача від 20.09.2017 року та надати відповідь в передбачений законодавством строк.

Статтею 12 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України", законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".

У відповідності до вимог статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із спірним зверненням щодо виконання у добровільному порядку постанов Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року у справі № 805/1457/17-а та від 22.06.2017 року у справі № 805/1458/17-а .

За таких обставин, доводи відповідача про те, що спірне питання виконання судових рішень належить до виключної компетенції Мінюсту і порядок їх виконання регулюється Законом України "Про виконавче провадження", а не Законом України «Про звернення громадян», суд апеляційної інстанції вважає помилковим.

Колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у листі від 06.10.2017р. №М-24318 щодо розгляду звернення позивача від 20.09.2017р. зазначено, що перевіркою даних АСВП зясовано, що виконавчий документ №805/1457/17-а на виконання до відділу не предявлявся та на виконанні не перебуває. Для виконання вищезазначеного виконавчого документу необхідно предявити його на виконання до відділу.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Секретаріату Кабінету Міністрів України на рішення Донецького окружного адміністративного від 04 квітня 2018 року у справі №805/518/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного від 04 квітня 2018 року у справі №805/518/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 червня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 20 червня 2018 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_1