Справа № 804/803/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2018 року Справа № 804/803/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБондар М. В.
при секретарі судового засіданняБузякові М.Р.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 Тулянцевої В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
30.01.2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 09.01.2018 року №401/4.2-7/53.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- під час проведення перевірки 19.12.2017 року позивач не була присутня у кафе «Айсберг» та дізналась про проведення перевірки по телефону;
- припис відповідача, в якому зобов'язано позивача забезпечити оформлення трудових відносин з найманим працівником, неможливо було виконати, оскільки між позивачем та ОСОБА_6 був укладений цивільно-правовий договір;
- перевірка була проведена з порушенням законодавства, оскільки позивача не було повідомлено про підстави її проведення.
Ухвалою суду від 05.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування своєї позиції зазначив наступне:
- відповідно до пункту 3 частини 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерела, доступ до яких не обмежений законодавством;
- перевіркою встановлено, що позивачем було допущено до роботи бармена ОСОБА_6 без укладання трудового договору та повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу;
- наданий трудовий договір між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вважається укладеним, оскільки відсутня дата його укладання та підпис сторін договору;
- жодних договорів цивільного-правового характеру до перевірки не було надано.
26.02.2018 року відкладено підготовче засідання на 06.03.2018 року за клопотанням представника позивача; 06.03.2018 року відкладено підготовче засідання на 14.03.2018 року для повторного виклику позивача у підготовче засідання; 14.03.2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 13.04.2018 року для виклику свідка; 13.04.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19.04.2018 року за клопотанням представника позивача; 19.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 25.04.2018 року; 25.04.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні на 17.05.2018 року для повторного виклику відповідача у судове засідання; 17.05.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні до 25.05.2018 року для надання додаткових пояснень по справі.
Представник позивача в судовому засіданні 25.05.2018 року підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача заперечувала проти позову, просила суд відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши відеозапис інспекційного відвідування, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі наказу № 635-І від 11.12.2017 року та направлення на проведення інспекційного відвідування від 19.12.2017 року №372/4.2-7, у період з 19.12.2017 року по 20.12.2017 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_5, про що 20.12.2017 року складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №401/4.2-7 (а.с.13-21).
З акту перевірки встановлено, що:
- ФОП ОСОБА_5 здійснює підприємницьку діяльність в сфері надання ресторанних послуг, надання послуг мобільного харчування в кафе «Айсберг» за адресою: м. Кривий Ріг, мікрорайон Індустріальний 77Б;
- в кафе «Айсберг» за барною стійкою було виявлено працівника, яка представилась ОСОБА_6 та повідомила, що працює барменом в кафе «Айсберг», від дачі письмових пояснень відмовилась;
- в день перевірки ФОП ОСОБА_5 була відсутня в кафе «Айсберг». По телефону вона повідомила, що зможе надати пояснення та документи, які необхідні для проведення інспекційного відвідування на наступний день;
- 20.12.2017 року ФОП ОСОБА_5 надала письмове пояснення, в якому зазначила, що ОСОБА_6 19.12.2017 року проходить у неї стажування з 10:00 до 17:00 та буде працювати барменом. Також повідомила, що інших найманих працівників у неї немає;
- ФОП ОСОБА_5 надала трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю форма яка затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 р. №260;
- даний трудовий договір без дати заповнення та підписання обох сторін - ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вказано, що ОСОБА_6 має працювати барменом за сумісництвом, оплата праці встановлена в розмірі 1300 грн. на місяць, час виконання робіт установлюється з 10:00 до 21:00 перерва з 14:00 до 15:00 не більше 10 годин на тиждень;
- вказаний трудовий договір між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вважається укладеним, оскільки відсутня дата його укладання та підписання обома сторонами;
- ФОП ОСОБА_5 було допущено бармена ОСОБА_6 до роботи без укладання трудового договору та повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, чим було порушено вимоги частин 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України.
В судовому засіданні 25.05.2018 року досліджено відеозапис, вчинений фахівцями відповідача під час здійснення інспекційного відвідування, з якого вбачається, що на час інспекційного відвідування за барною стійкою кафе «Айсберг» перебувала особа, яка представилась ОСОБА_6 та отримала від перевіряючи документи про проведення інспекційного відвідування.
За результатами проведення інспекційного відвідування за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_5 та на підставі акту перевірки, відповідачем складено припис №281/4.2-7 від 20.12.2017 року, згідно якого позивачу необхідно забезпечити оформлення трудових відносин з найманими працівниками згідно вимог частин 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України та письмово проінформувати про виконання вимог припису з наданням копій підтверджуючих документів (а.с.22).
Не погоджуючись з постановою №401/4.2-7/53 від 09.01.2018 року про накладення штрафу, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно зі статтею 21 КЗпП України, трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Статтею 48 КЗпП України передбачено, що основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після початку проходження стажування.
Статтею 26 КЗпП України визначено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.
Згідно зі статтею 31 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.
Відповідно до статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що допуск до роботи має бути лише за умови оформлення трудового договору, навіть в разі проходження стажування.
Щодо доводів представника позивача про те, що на час проходження стажування ОСОБА_6, між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був укладений цивільно-правовий договір, суд зазначає наступне.
До матеріалів справи залучено копію цивільно-правового договору №1 від 19.12.2017 року, укладеного між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 (а.с.12).
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що до перевірки 19.12.2017 року вказаний цивільно-правовий договір не було надано.
З письмових пояснень позивача від 20.12.2017, що є невід'ємною частиною до акту перевірки, встановлено, що ОСОБА_6 з 19.12.2017 року проходить стажування з 10:00 до 17:00 години та буде працювати в кафе «Айсберг» барменом. Також позивач вказала, що інших людей, які проходили стажування та найманих працівників немає (а.с. 48).
У письмових поясненнях від 26.12.2017 року позивач повідомила, що ОСОБА_6 не вийшла на роботу та не відповідає на телефон, тому у позивача не було можливості оформити трудові відносини (а.с. 49).
Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент проведення перевірки працівниками відповідача, цивільно-правового договору №1 від 19.12.2017 року не існувало. Так само як і не було укладено трудового договору, який би підтверджував оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_5 з найманим працівником ОСОБА_6 в розумінні частин1 та 3 статті 24 КЗпП України.
Отже, в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_6 фактично була допущена до роботи барменом 19.12.2017 року без оформлення трудового договору.
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №401/4.2-7/53 від 09.01.2018 року є правомірною.
Щодо доводів позивача про те, що її не було повідомлено про підстави проведення перевірки суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295).
Відповідно до пункту 3 частини 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.
Про призначення інспекційного відвідування було винесено наказ ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №635-І від 11.12.2017 року (а.с. 44). Позивачу було вручено направлення на проведення інспекційного відвідування (а.с. 45) та запит про надання документів (а.с. 46), в яких зазначено підстави проведення інспекційного відвідування.
Таким чином, позивач була обізнана про підстави проведення інспекційного відвідування.
З системного аналізу обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати присудженню на користь позивача не підлягають.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв'язку з перебуванням судді Бондар М.В. у відрядженні та відпусті рішення суду в повному обсязі складено у перший робочий день судді - 12 червня 2018 року.

Суддя М.В. Бондар