Справа № 804/2504/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2018 року Справа № 804/2504/18
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Рябчук О.С.
суддів: Коренева А.О., Тулянцевої І.В.
при секретарі Грушко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Верховної ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України про визнання протиправноюбездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, -
03 квітня 2018 р. до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі позивач) з адміністративним позовом до Верховної ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України (далі відповідачі) з вимогами:
Порушено статті 1, 3, 16, 19, 21, 22, 23, 24, 38, 40, 41, 42, 43, 46, 49, 50, 54, 56 Конституції України, а саме:
-Україна на сьогодні не є правовою державою;
- держава не відповідає перед людиною за свою діяльність і забезпечення прав і свобод людини не є на сьогодні головним обов'язком держави;
- держава на сьогодні не здійснює забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України та не виконує обов'язок збереження генофонду Українського народу;
- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та цинічно і безвідповідально порушують права громадян;
- громадяни та посадові особи державних органів влади мають рівні конституційні права і свободи та не є рівними перед законом, так як проти зловживання владою посадових осіб державних органів влади по відношенню до громадян не діє будь-який закон;
- не забезпечено вільний розвиток кожного із винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм»;
- не виконання відповідачами статті 28 закону України «Про звернення громадян» та статті 24 закону України «Про звернення громадян» скасовує будь-які права громадян;
- не виконання відповідачами своїх повноважень щодо запровадження у виробництво технології ОСОБА_5 «Екотерм» порушило екологічні права як винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм» так і громадян України;
- відмова відповідачів вчинити дії спрямовані на реалізацію в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» та не виконання відповідачами своїх повноважень щодо здійснення контролю за діяльністю державних органів влади та реалізації Стратегії національної екологічної політики України, а також розвитку економіки України та забезпечення конституційного права громадян на добробут та безпечне для життя і здоровя довкілля, за рахунок запровадження в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм»позбавила винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм» права брати участь в управлінні державними справами;
- розгляд скарги свідчить, що конституційні права і свободи не гарантуються і скасовуються бездіяльністю чи навмисними діями посадових осіб державних органів влади;
- відмова відповідачів вчинити дії спрямовані на реалізацію в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» та не виконання відповідачами своїх повноважень щодо здійснення контролю за діяльністю державних органів влади та реалізації Стратегії національної екологічної політики України, а також розвитку економіки України та забезпечення конституційного права громадян на добробут та безпечне для життя і здоровя довкілля, за рахунок запровадження в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм»позбавила винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм» права на результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності;
- відмова відповідачів вчинити дії спрямовані на реалізацію в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» та не виконання відповідачами своїх повноважень щодо здійснення контролю за діяльністю державних органів влади та реалізації Стратегії національної екологічної політики України, а також розвитку економіки України та забезпечення конституційного права громадян на добробут та безпечне для життя і здоровя довкілля, за рахунок запровадження в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» позбавила винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм» права на підприємницьку діяльність;
- відмова відповідачів вчинити дії спрямовані на реалізацію в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» та не виконання відповідачами своїх повноважень щодо здійснення контролю за діяльністю державних органів влади та реалізації Стратегії національної екологічної політики України, а також розвитку економіки України та забезпечення конституційного права громадян на добробут та безпечне для життя і здоровя довкілля, за рахунок запровадження в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» позбавила винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм» права на працю та можливість заробляти собі на життя працею, яку винахідники технології ОСОБА_5 «Екотерм» вільно обрали;
- відмова відповідачів вчинити дії спрямовані на реалізацію в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» та не виконання відповідачами своїх повноважень щодо здійснення контролю за діяльністю державних органів влади та реалізації Стратегії національної екологічної політики України, а також розвитку економіки України та забезпечення конституційного права громадян на добробут та безпечне для життя і здоровя довкілля, за рахунок запровадження в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» позбавила винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм» права на працю та можливість заробляти собі на життя працею, яку винахідники технології ОСОБА_5 «Екотерм» вільно обрали і як наслідок цього ОСОБА_2 живе на мізерну пенсію, БлагутаАксинія Анатоліївна не отримує заробітну плату та не має постійного заробітку, ОСОБА_5 не має постійної роботи та постійного заробітку;
- відмова відповідачів вчинити дії спрямовані на реалізацію в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» та не виконання відповідачами своїх повноважень щодо здійснення контролю за діяльністю державних органів влади та реалізації Стратегії національної екологічної політики України, а також розвитку економіки України та забезпечення конституційного права громадян на добробут та безпечне для життя і здоровя довкілля, за рахунок запровадження в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» позбавила винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм» права на працю та можливість заробляти собі на життя працею, яку винахідники технології ОСОБА_5 «Екотерм» вільно обрали і як наслідок цього ОСОБА_2 живе на мізерну пенсію, ОСОБА_4 не отримує заробітну плату та не має постійного заробітку, ОСОБА_5 не має постійної роботи та постійного заробітку, що призвело до порушення права на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування;
- відмова відповідачів вчинити дії спрямовані на реалізацію в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» та не виконання відповідачами своїх повноважень щодо здійснення контролю за діяльністю державних органів влади та реалізації Стратегії національної екологічної політики України, а також розвитку економіки України та забезпечення конституційного права громадян на добробут та безпечне для життя і здоровя довкілля, за рахунок запровадження в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм» позбавила винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм» гарантованого державою права на захист моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності;
- відмова відповідачів вчинити дії спрямовані на розгляд питання про відшкодування ОСОБА_2 матеріальної шкоди (упущена вигода) у розмірі одного мільярда гривень, у звязку з невиконанням посадовими особами ОСОБА_1 обласної державної адміністрації своїх службових повноважень при розгляді звернення (реєстраційний №: БЛ-6596281), яке стосується питання реалізації Стратегії національної екологічної політики України, а також розвитку економіки України та забезпечення конституційного права громадян на добробут та безпечне для життя і здоровя довкілля, за рахунок запровадження в Україні технології ОСОБА_2 «Екотерм» із застосуванням альтернативної сировини - «Теплоагенти ОСОБА_2» позбавила винахідників технології ОСОБА_2 «Екотерм» гарантованого державою права на захист моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності;
ІІ. зобовязати ОСОБА_3 України, Кабінет Міністрів України, Міністерство освіти і науки України, Міністерство фінансів України у межах повноважень відповідачів відновити порушені екологічні права, гарантовані громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та зобовязати відповідачів здійснити виконання законодавства України в галузі права, ресурсозбереження та охорони природи шляхом реалізації пропозиції винахідників технології ОСОБА_5 «Екотерм», яка викладена у скаргах реєстраційний №: БЛ-7555843 від 24 листопада 2017р., №: БЛ-7559713 від 25 листопада 2017 р., №: БЛ-7559713/Д1 від 25 листопада 2017 р.,БЛ-7539795/Д1 від 22 листопада 2017 р., БЛ-7494829 від 8 листопада 2017 р., БЛ-7477392 від 3 листопада 2017 р., БЛ-7477379 від 3 листопада 2017 р., БЛ-7470592/Д1 від 3 листопада 2017 р., БЛ-7433701 від 24 жовтня 2017 р., БЛ-7433516 від 24 жовтня 2017 р., БЛ-7746121 від 27 жовтня 2017 р. та забезпечити право, а саме:
1) забезпечити екологічне право громадян України ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі статті 50 Конституції України, статтей 9,10,11 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;
2) забезпечити право ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на захист моральних та матеріальних інтересів, що виникають у звязку з різними видами інтелектуальної діяльності на підставі статті 54 Конституції України;
3) забезпечити право ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на працю на підставі статті 43 Конституції України;
4) забезпечити право ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підприємницьку діяльність на підставі статті 42 Конституції України;
5) забезпечити право ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності на підставі статті 41 Конституції України,
ІІІ. відшкодувати за рахунок держави моральні збитки у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів громадян за порушені права винахідників ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5;
ІV. відшкодувати за рахунок держави ОСОБА_2 матеріальні збитки (упущена вигода), ОСОБА_4 матеріальні збитки (упущена вигода), ОСОБА_5 матеріальні збитки (упущена вигода) по одному мільярду гривень кожному за порушене право, у звязку з бездіяльністю продовж 11 років посадових осіб державних органів влади щодо реалізації Стратегії національної екологічної політики України, а також розвитку економіки України та забезпечення конституційного права громадян на добробут та безпечне для життя і здоровя довкілля, зокрема, за рахунок запровадження в Україні технології ОСОБА_5 «Екотерм».
В обґрунтуванняпозовнихвимогпозивач в позовній заяві зазначив наступне.
У встановлені Законом терміни Міністерством освіти та науки та Міністерством фінансів України не вчинено дій щодо вирішення питання про виділення в державному бюджеті окремою строчкою коштів у розмірі 250 мільйонів гривень на виконання наукових досліджень у 2018 році для запровадження у виробництво технології ОСОБА_2 «Екотерм».
Бездіяльністю чи навмисними діями посадових осіб Верховної ОСОБА_3 України, Кабінету Міністрів України, Міністерства освіти і науки Україн, Міністерства фінансів України лише в Дніпропетровській області та її жителям щоденно наносяться прямі матеріальні збитки у розмірі 382,0848 млн. грн. від спалювання енергетичних матеріалів та продуктів переробки нафти.
При цьому жителям області наносяться матеріальні збитки від підвищення цін на товари і послуги за рахунок використання дорогих енергоносіїв, а також здійснюється негативний вплив на їх здоровя від викидів шкідливих речовин в атмосферне повітря при роботі енергоагрегатів та витрати коштів на лікування від хвороб повязаних з забрудненням навколишнього природного середовища.
Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання за відсутності позивача.
Відповідачівідзиви на позов не надали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
29.05.2018 р., 05.06.2018 р. від позивача надійшли уточнення до позовної заяви та клопотання про залучення до участі у справі як відповідачів ОСОБА_6 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_9, Премєр-міністра України ОСОБА_7.
При цьому, уточнення до позовної заяви не містять доказів надіслання відповідачам.
Відповідно до ч.7 ст.47 КАС України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.
В порушення вимог ч.7 ст.47 КАС України позивач не додав до заяв про збільшення позовних вимог доказів направлення копій таких заяв та доданих до них документів відповідачам, що є підставою для неприйняття заяв до розгляду та повернення їх заявнику.
В звязку з поверненням заяв про збільшення позовних вимог без розгляду не підлягають задоволенню клопотання про залучення до участі у справі як відповідачів ОСОБА_6 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_9, Премєр-міністра України ОСОБА_7.
Що стосується позовних вимог, що прийняті до розгляду, то залучення вказаних відповідачів є безпідставним, оскільки до участі у справі залучені Верховна ОСОБА_3 України та Кабінет Міністрів України, від імені яких діють ОСОБА_6 Верховної ОСОБА_3 України та Премєр-міністр України.
Від представника Верховної ОСОБА_3 України надійшло клопотання про закриття провадження по справі в звязку не підсудністю позовних вимог до вказаного відповідача ОСОБА_1 окружному адміністративному суду.
Вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги до Верховної ОСОБА_3 України є повязаними позовними вимогами з вимогами до інших відповідачів, які підсудні ОСОБА_1 окружному адміністративному суду.
Відповідно до п. 1 ч. 3, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:неявки в судовезасіданняучасникасправи (йогопредставника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідившиматеріалисправи, суд приходить до наступноговисновку.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, обєднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, посадових осіб.
Відповідно до ст. 15 вказаного Закону України органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розглядузаяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримавці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, обєднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно до ст. 19 вказаного Закону України Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев'ятого частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Порядку планування та фінансування природоохоронних заходів, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 12.06.2015 р. № 194 замовник природоохоронного заходу - юридична особа, яка має намір здійснити конкретний природоохоронний захід за рахунок бюджетних коштів. Замовником природоохоронного заходу можуть бути: відповідальний виконавець; підприємство, установа та організація, що належать до сфери управління Мінприроди; центральний або місцевий орган державної виконавчої влади; юридична особа усіх форм власності.

Згідно до п.п. 2.1, 2.2 Порядку планування видатків для реалізації природоохоронних заходів за відповідною бюджетною програмою здійснюється Мінприроди на кожний бюджетний період шляхом затвердження плану, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку.

Основою для розгляду та включення природоохоронного заходу до плану є запит про виділення коштів для здійснення природоохоронних заходів за бюджетною програмою, що подається замовником природоохоронного заходу до Мінприроди, в термін з 01 січня до 15 листопада поточного року за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

До запиту додаються:

кошторис витрат для здійснення природоохоронного заходу за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку;

екологічний висновок для здійснення природоохоронного заходу, виданий структурним підрозділом з питань охорони навколишнього природного середовища обласних державних адміністрацій та Київської міської державної адміністрації, за формою, наведеною в додатку 4до цього Порядку (крім підприємств, установ або організацій, що належать до сфери управління Мінприроди).

Відповідно до п.п. 3.3-3.7 відповідальні виконавці протягом 15 календарних днів забезпечують:

аналіз запиту щодо відповідності зазначеного у ньому природоохоронного заходу Переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1996 року № 1147;

відбір природоохоронних заходів за пріоритетами та критеріями, визначеними в розділі IV цього Порядку;

підготовку екологічного висновку для здійснення природоохоронних заходів підприємствам, установам або організаціям, що належать до сфери управління Мінприроди;

подання до підрозділу планування природоохоронних заходів пропозицій до плану.

Підрозділ планування природоохоронних заходів узагальнює протягом 3 робочих днів пропозиції, надані відповідальними виконавцями, та подає їх на розгляд робочої групи з відбору природоохоронних заходів (далі - Робоча група) разом з орієнтовним розподілом видатків за бюджетними програмами (напрямами) в межах передбачених бюджетних коштів.

Після врахування зауважень та пропозицій Робочої групи щодо відібраних заходів відповідальні виконавці готують протягом 5 календарних днів узагальнені пропозиції та разом із копіями запитів і документів до них подають їх протягом 5 календарних днів до підрозділу планування природоохоронних заходів для формування проекту плану.

План затверджується Міністром екології та природних ресурсів і погоджується Мінфіном.

Після затвердження і погодження плану підрозділ планування природоохоронних заходів надає протягом 2 календарних днів відповідальним виконавцям його копії.

Відповідальні виконавці доводять до відома замовника природоохоронного заходу (розпорядників нижчого рівня або одержувачів бюджетних коштів) витяги з плану.

Оригінали затверджених в установленому цим Порядком планів зберігаються в підрозділі планування природоохоронних заходів.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.9 Порядку для забезпечення фінансування природоохоронних заходів, що здійснюються замовником природоохоронного заходу або виконавцем природоохоронного заходу, Мінприроди включає їх до своєї мережі.

Підрозділ планування природоохоронних заходів узагальнює надану інформацію, здійснює аналіз використання коштів за бюджетними програмами (напрямами), забезпечує підготовку, візування, підписання квартального та річногозвіту про виконання плану природоохоронних заходів та використання бюджетних коштів за відповідною бюджетною програмою та надає йогоМінфіну та іншим заінтересованим органам державної влади згідно з порядками використання коштів.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ґрунтуються на безпідставному, на думку позивача, не виділенні в державному бюджеті окремою строчкою коштів у розмірі 250 мільйонів гривень на виконання наукових досліджень у 2018 році для запровадження у виробництво технології ОСОБА_2 «Екотерм», зокрема, природоохоронного заходу: «Охорона атмосферного повітря. Розроблення, затвердження та впровадження державної цільової екологічної ресурсозберігаючої та енергозберігаючої програми: «Раціональне природокористування та захист довкілля виробництво енергії енергетичними агрегатами ОСОБА_2 замкненого циклу роботи з використанням альтернативної сировини «ТеплоагентиБлагути©» (патенти на винаходи №№ 99107, 98941, 100006, 62197, 85876, 86216, 86247, 88006).

Звернення позивача були розглянуті Міністерством фінансів України та позивача повідомлено про відсутність підстав для передбачення в проекті Закону України «Про державний бюджет України на 2018 р.» додатково 250 млн. грн. для виконання наукових досліджень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем до адміністративного позову не додано жодних пояснень, розрахунків в обґрунтування необхідності виділення для проведення наукових досліджень саме суми 250 000 000 грн.

В адміністративному позові не конкретизовано, які саме дослідження мають бути проведені, їх об'єм та вартість, та не надано доказів на підтвердження вартості певних досліджень.

Крім того, позивачем не надано доказів дотримання процедури фінансування природоохоронних заходів, встановленої Порядком планування та фінансування природоохоронних заходів.

Відповідно до п. 5.9 Порядку підрозділ планування природоохоронних заходів узагальнює надану інформацію, здійснює аналіз використання коштів за бюджетними програмами (напрямами), забезпечує підготовку, візування, підписання квартального та річного звіту про виконання плану природоохоронних заходів та використання бюджетних коштів за відповідною бюджетною програмою та надає його Мінфіну та іншим заінтересованим органам державної влади згідно з порядками використання коштів.

Стосовно позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Як роз'яснено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 9 цієї ж постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Саме на позивача покладено обов'язок доведення розміру завданої шкоди та прямого причинного зв'язку між порушенням та шкодою.

Однак, позивачем не доведено факту та не надано належних та достатніх доказів завдання немайнових витрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили значні негативні зміни у житті позивача, та майнових втрат.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє належне обґрунтування розміру завданої моральної шкоди.

Щодо позовної вимоги про відшкодування матеріальних збитків (упущеної вигоди) ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по одному мільярду гривень кожному суд зазначає, що позивачем не надано доказів в обґрунтування такої суми матеріальних збитків.

Крім того, позовні вимоги про відшкодування моральної та матеріальної шкоди є похідними вимогами від позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

Судом за результатами розгляду справи не встановлено протиправної бездіяльності відповідачів та підстав для зобовязання відповідачів вчинити певні дії.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексуадміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Верховної ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08.06.2018 р.

.

Суддя Суддя Суддя ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12