Справа № 818/3676/15
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/3676/15
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2018, суддя Н.В. Савицька, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 22.03.18 по справі № 818/3676/15

за позовом ОСОБА_1

до Охтирського МВ УМВС України в Сумській області

про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Охтирського МВ УМВС України в Сумській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки заборгованості по виплаті всіх сум, що належать йому від Охтирського МВ УМВС, починаючи з 01.07.2013 року і по день прийняття судового рішення у справі.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2018р. позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано Охтирський МВ УМВС України в Сумській області виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заборгованості при звільненні в розмірі 1874,34 грн.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норм процесуального та матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідач фактично не виконав постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 у справі №818/8996/13-а, якою зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити йому щомісячні премії, грошові кошти за роботу в нічні зміни, вихідні та святкові дні, за часи понад установлені законодавством у період з червня 2011 року по червень 2013 року, оскільки відповідач невірно нарахував та не в повному обсязі виплатив зазначені в постанові суду кошти, а суд першої інстанції не врахував зазначені обставини.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, наказом УМВС України в Сумській області від 27.06.2013 №144о/с позивач був звільнений з 30 червня 2013 року з органів МВС з посади дільничного інспектора міліції СДІМ Охтирського МВ у запас Збройних Сил за п.64 "а".

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 у справі №818/8996/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015, адміністративний позов ОСОБА_1 до Охтирського МВ УМВС України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано неправомірними дії Охтирського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області щодо нарахування ОСОБА_1 додаткових виплат у період з червня 2011 року по червень 2013 року.

Зобов'язано Охтирський міський відділ управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні премії, грошові кошти за роботу в нічні зміни, вихідні та святкові дні, за часи понад установлені законодавством у період з червня 2011 року по червень 2013 року, у відповідності до вимог законодавства.

Зобов'язано Охтирський міський відділ управління Міністерстві внутрішніх справ України в Сумській області зробити перерахунок вихідної допомоги з урахуванням нарахованих коштів та надати ОСОБА_1 грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення.

Зобов'язано Охтирський міський відділ управління Міністерстві внутрішніх справ України в Сумській області направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

07.04.2016 року на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 по справі 818/8996/13-а ОСОБА_1 сплачено кошти в сумі 10 078,11 грн.

Вважаючи, що відповідачем не було проведено фактичного розрахунку у повному обсязі та не вимагаючи стягнути з відповідача недоплачену, на думку позивача суму коштів, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки заборгованості по виплаті всіх сум, що належать йому від Охтирського МВ УМВС, починаючи з 01.07.2013 року і по день прийняття судового рішення у справі.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з того, що згідно зі статтею 117 КЗпП України слід визначити розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням істотності суми заборгованості порівняно із середнім заробітком, в розмірі середньомісячної заробітної плати позивача за один місяць, який згідно наданої довідки відповідача становить 1874,34 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значущі обставини, як виплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто, за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору (частина друга статті 117 КЗпП України).

Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу.

При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Отже, право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв'язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.

Як підтверджено матеріалами справи, наказом УМВС України в Сумській області від 27.06.2013 №144о/с позивач був звільнений з 30 червня 2013 року з органів МВС з посади дільничного інспектора міліції СДІМ Охтирського МВ у запас Збройних Сил за п.64 "а".

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 у справі №818/8996/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015, адміністративний позов ОСОБА_1 до Охтирського МВ УМВС України в Сумській області задоволено частково та зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні премії, грошові кошти за роботу в нічні зміни, вихідні та святкові дні, за часи понад установлені законодавством у період з червня 2011 року по червень 2013 року, у відповідності до вимог законодавства.

На виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 року відповідач нарахував та 07.04.2016 року виплатив ОСОБА_1 щомісячні премії, грошові кошти за роботу в нічні зміни, вихідні та святкові дні, за часи понад установлені законодавством у період з червня 2011 року по червень 2013 року у сумі 10 078,11 грн.

Отже, період невиплати відповідачем належних позивачу при звільненні сум починався з наступного дня його звільнення з посади - 01 липня 2013 року та тривав по день фактичного розрахунку на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 року - до 07.04.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, середньомісячна заробітна плата позивача до звільнення зі служби, з урахуванням виплачених йому премій за рішенням суду за квітень, травень 2013 року у розмірах 491,40 грн., складала 2365,74 грн. (середньоденна - 115,40 грн.), а нараховані та виплачені позивачу премії, грошові кошти за роботу в нічні зміни, вихідні та святкові дні, за часи понад установлені законодавством у період з червня 2011 року по червень 2013 року у сумі 10 078,11 грн. в розрахунку за один місяць складають 420 грн. (10078,11:24), що становить 18,2% від середньомісячної заробітної плати позивача до звільнення зі служби.

Таким чином, середній заробіток за весь час затримки виплати премії, грошових коштів за роботу в нічні зміни, вихідні та святкові дні, за часи понад установлені законодавством за весь час затримки розрахунку при звільненні позивача складає 80318,40 грн. (115,40 грн. х 696 робочих днів), а тому, враховуючи неістотність виплаченої позивачу суми за рішенням суду, що припадає на один місяць року, відносно розміру заробітку позивача, а також враховуючи принцип справедливості та співмірності, колегія суддів приходить до висновку, що стягненню підлягають кошти в сумі 14617 грн. (18,2% від суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку).

Посилання апелянта, що відповідач фактично не виконав постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 у справі №818/8996/13-а, якою зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити йому щомісячні премії, грошові кошти за роботу в нічні зміни, вихідні та святкові дні, за часи понад установлені законодавством у період з червня 2011 року по червень 2013 року, оскільки відповідач невірно нарахував та не в повному обсязі виплатив зазначені в постанові суду кошти, а суд першої інстанції не врахував зазначені обставини, колегія суддів не приймає до уваги з наступних підстав.

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 року відповідач нарахував та 07.04.2016 року виплатив ОСОБА_1 щомісячні премії, грошові кошти за роботу в нічні зміни, вихідні та святкові дні, за часи понад установлені законодавством у період з червня 2011 року по червень 2013 року у сумі 10 078,11 грн.

Після отримання зазначеної суми коштів позивач не звертався до суду з позовом до відповідача про стягнення, як він вважає, не донарахованих премій, грошових коштів за роботу в нічні зміни, вихідні та святкові дні, за часи понад установлені законодавством.

А відповідно до статті 117 КЗпП України, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору.

Як вбачається з позовної заяви позивача та його заяви про збільшення (уточнення) позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки заборгованості по виплаті всіх сум, що належать йому від Охтирського МВ УМВС, починаючи з 01.07.2013 року. При цьому позивач не просив стягнути з відповідача, як він вважає, недоплачену суму коштів після виконання відповідачем постанови Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 року.

Таким чином, на даний час відсутнє рішення суду, яким підтверджувалося би право позивача на належні йому конкретні суми коштів, які зобов'язаний сплатити йому відповідач, а тому посилання позивача, що відповідач невірно нарахував та не в повному обсязі виплатив зазначені в постанові Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 кошти, колегія суддів вважає безпідставними.

З огляду на вищевикладене, оскільки між сторонами існував спір про розмір належних звільненому працівникові сум, колегія суддів приходить до висновку, що згідно зі статтею 117 КЗпП України та з урахуванням істотності суми заборгованості порівняно із середнім заробітком, а також враховуючи принцип справедливості та співмірності, стягненню підлягають кошти в сумі 14617 грн. (18,2% від суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку).

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2018р. по справі № 818/3676/15 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Охтирського МВ УМВС України в Сумській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Охтирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заборгованості при звільненні в розмірі 14 617 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко О.П. Лях