Справа № 813/3463/17
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3463/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст-Захід-Фрахт» до Головного управління державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст-Захід-Фрахт» до Головного управління державної фіскальної служби у Львівській області, з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Львівській області щодо нарахування пені за прострочення сплати грошового зобовязання у розмірі 105149,18 грн.;

- зобовязати субєкта владних повноважень ГУ ДФС у Львівській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ним було в повному обсязі сплачено податкові зобов'язання та штрафні санкції за податковим повідомленням рішенням від НОМЕР_1 від 17.05.2017 року та в межах встановленого для цього строку. Всупереч вказаному, відповідачем нараховано товариству пеню в розмірі 105149,18 грн. за прострочення сплати грошового зобовязання.

Представник відповідача проти позову заперечив, долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву в якому зазначив, що за результатами планової виїзної перевірки ТзОВ «ІСТ-Захід-Фрахт» було винесено податкове повідомлення рішення від 17.02.2017 року № НОМЕР_1. Перевіркою встановлено заниження податку на додану вартість. У разі нарахування суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, здійснюється нарахування пені (у тому числі за період адміністративного та судового оскарження) у порядку та строки, встановлені ст. 129 Податкового кодексу України (далі ПК України). Тому, товариству нараховано пеню згідно п.п.129.1.2 ст. 129 ПК України на суму заниження сплати податку на додану вартість за весь період заниження починаючи з 30.05.2014 року по 30.09.2015 року.

Суд заслухав пояснення представника позивача та представника відповідача, зясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають значення для вирішення справи, повно, всебічно та обєктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

ГУ ДФС у Львівській області проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «ІСТ Захід-Фрахт» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 28.04.2017 року №513/13-01-14-06/35854536.

Перевіркою встановлено порушення: п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 198883 грн., в тому числі у березні 2014 року на суму 16800 грн., у квітні 2014 року на суму 16652 грн., у листопаді 2014 року на суму 42401 грн., у лютому 2015 року на суму 27725 грн., у березні 2015 року 34905 грн., у червні 2015 року на суму 34224 грн., у липні 2015 року на суму 5277 грн., у серпні 2015 року на суму 20899 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 17 травня 2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 227604,00 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням 182083,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 45521,00 грн.

Податкове зобов'язання визначене вказаним податковим повідомленням-рішенням від 17.05.2017 року сплачено позивачем у повному обсязі 22.05.2017 року, що підтверджується копією платіжного доручення від 22.05.2018 року №1021 на суму 227604,00 грн.

В електронному кабінеті платника податків ТОВ «ІСТ Захід-Фрахт» відображено залишок несплаченої пені з податку на додану вартість на суму 105149,18 грн.

Позивач звернувся до ГУ ДФС у Львівській області із листом від 25 05 2017 року вих.№90, в якому просив обґрунтувати нарахування пені.

Листом від 09.06.2017 року №6579/10/13-01-14-06-16 позивача повідомлено, що відповідно до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобовязання, визначеного цим кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Позивач звернувся до ГУ ДФС у Львівській області із запитом від 20.06 2017 року вих.№97, в якому просив обґрунтувати нарахування пені.

ГУ ДФС у Львівській області листом від 25.07.2017 року №9784/13-01-14-06-16 позивача повідомлено, що на суми грошового зобовязання визначеного пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобовязання , включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Позивач звернувся із скаргою до ДФС України на рішення ГУ ДФС у Львівській області.

ДФС України 30.08.2017 року за результатами розгляду скарги повідомило, що нарахування пені здійснюється в інтегрованій картці платника. При цьому, форма податкового повідомлення-рішення містить лише попередження про нарахування такої пені.

Вважаючи нарахування пені з податку на додану вартість протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України (в редакції, чинній до 01 січня 2017 року) пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Підпунктом 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов'язання визначено законодавцем як сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Тобто, пеня нараховується на суму коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір, але не сплатив у встановлені законодавством строки, та/або на суму штрафної (фінансової) санкції чи санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не сплачених платником у встановлені законодавством строки.

Судом встановлено, що контролюючим органом при проведенні перевірки встановлено заниження позивачем податкового зобов'язання з податку на додану вартість, на суму 198883 грн., в тому числі у березні 2014 року на суму 16800 грн., у квітні 2014 року на суму 16652 грн., у листопаді 2014 року на суму 42401 грн., у лютому 2015 року на суму 27725 грн., у березні 2015 року 34905 грн., у червні 2015 року на суму 34224 грн., у липні 2015 року на суму 5277 грн., у серпні 2015 року на суму 20899 грн.

Пунктом 1 гл.7 р.ІІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року №422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за №751/28881, передбачено, що нарахування пені розпочинається, зокрема, у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Отже, на суму заниженого позивачем податкового зобов'язання з податку на додану вартість відповідачем правомірно здійснено нарахування пені за правилами пп.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України (в редакції, чинній до 01 січня 2017 року) не з моменту узгодження податкового зобов'язання, а саме з дня настання граничного строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження), що свідчить про помилковість доводів позивача відносно відсутності підстав для нарахування пені, зважаючи на своєчасність сплати суми грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 17 травня 2017 року №.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №825/1558/17, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином суд не бере до уваги покликання позивача, що норми податкового законодавства, чинні на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення не передбачали автоматичного нарахування платнику податків пені за весь період виявлення заниження податкового зобов'язання, оскільки відповідний обов'язок зі сплати податку на додану вартість за 2014 рік виник у 2015 році, за 2015 рік у 2016 році, та його заниження також фактично відбулось у 2015 ,2016 рокх, тому при нарахуванні пені до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.129 ПК України в редакції, що була чинною на момент виникнення відповідного обов'язку зі сплати податку на прибуток приватних підприємств та заниження податкового зобов'язання.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, враховуючи, що судом встановлено правомірність нарахування податковим органом пені за весь період заниження позивачем податкового зобов'язання, правильність розрахунку пені підтверджується поданим до суду розрахунком пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов'язань суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст.. 139 КАС України, не передбачено відшкодування судових витрат стороні, якій відмовлено у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 132, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

1.У задоволенні позову відмовити повністю.

2.Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2018 року.