Справа № 2-а-141/10/1026
Суддя: Кравець О. А.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

16.11.2010 Провадження по справі № 2-а-141/10/1026
Справа № 2-а-141/10/1026
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2010 року суддя Тетіївського районного суду, Київської області ОСОБА_1, розглянувши в м. Тетієві в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі про поновлення пропущеного стоку для звернення до суду та зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі провести перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вищеназваним позовом, мотивуючи тим, що вона є дитиною війни, а тому, згідно ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни їй щомісячно, починаючи з 01.01.2006 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте протягом 2006-2010 років соціальна допомога йому не виплачувалась в такому розмірі, тому він, посилаючись на вказану норму Закону та рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-РП, від 22.05.2008 року № 10-РП/2008, яким були визнані неконституційними окремі Положення ЗУ «Про Державний бюджет на 2007 рік» та «Про Державний бюджет на 2008 рік» та щодо тлумачення в цілому Закону України «Про Державний бюджет», просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні нарахування та виплати соціальної допомоги відповідно ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2006 року по час набрання законної сили рішення суд.

Відповідач в своїх письмових запереченнях просить застосувати ст.ст. 99,100 КАС України та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження та дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни і йому, починаючи з січня 2008 року нараховується надбавка, як дитині війни в розмірі 10% від прожиткового мінімуму, що підтверджується ксерокопією паспорта (а.с.5), довідкою, про те, що він користується пільгами, як дитина війни (а.а.7) та копією відповіді № 196 від 17.09.2010 року.

Згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, від 18.11.2004 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвичується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.111 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яка передбачала, що у 2007 році підвищення пенсії або щомісячного грошового утримання, яке виплачується замість пенсії, згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачується особам, які є інвалідами, окрім тих, на яких розповсюджується дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте Рішення Конституціного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рн/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституціними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з 9 липня 2007 року втратили чинність.

Судом встановлено, що п.41 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VI текст ст.6 Закону № 2195-ГУ викладено в новій редакції, за якою дітям війни (окрім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціального допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціального допомоги , що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України» Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідач керувався даними Законами і протягом 2008 року повністю нарахував і виплатив позивачці таку надбавку у розмірі 30% встановленого на 2008 рік прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.01.2008 року - 01.03.2008 року по 47 гривень щомісячно, з 01.04.2008 року по 01.06.2008 року по 48,10 грн., з 01.07.2008 року по вересень 2008 року по 48,20 грн., з жовтня 2008 року по жовтень 2010 року по 49,80 грн.

Судом встановлено, що відповідно до ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та ст.70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» лише Кабінету Міністрів України надано право у 2009 та 2010 роках встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру заробітної плати, в абсолютних сумах, у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Тобто Управління Пенсійного фонду в Тетіївському районі при нарахуванні соціальної допомоги керувався даними Законами і протягом 2009-2010 років повністю нарахувало та виплатило позивачу надбавку у розмірі 30 % встановленого на 2009 та 2010 роки прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.01.2009 року по даний час по 49,80 грн. щомісячно.

Разом з тим відповідачем не було прийнято до уваги, що рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10- РП/2008 положення п. 41 розділу 11 Закону «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Конституційний Суд дійшов висновку, що законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасувати їх, оскільки з об'єктивних причин, це створює протиріччя у законодавстві і як наслідок скасування та обмеження прав, свобод людини і громадянина, у разі необхідності зупинення дії законів, внесення змін до них і доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватися окремі закони. Рішення Конституційного Суду є обов'язковим до виконання на території України є остаточним і не може бути оскарженим, крім того дане рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Ч. З ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд вважає, що при прийнятті Закону України Про державний бюджет на відповідні роки, були значною мірою звужені, гарантовані Конституцією України та Законом України Про соціальний захист дітей війни, права позивачки на соціальний захист, зокрема на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищенаведене, при визначенні розміру щомісячної надбавки до пенсії позивачу, як дитині війни, суд вважає за необхідне застосувати саме положення Конституції України та Закону України Про соціальний захист дітей війни, а не Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік», які визнані неконституційними. А тому відповідач повинен був керуватися попередньою редакцією ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»

Разом з тим в силу ст.. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобо, чи інтересів. Враховуючи, що позивач звернувся з позовом в суд 14 жовтня 2010 року, то перерахунок підвищення до пенсії йому необхідно провадити з 14 квітня 2010 року з врахуванням тих виплат, що були проведені відповідачем за даний періо. В іншій частині позову відмовити.

Відповідач підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 34 ст. 4 Декрету КМУ Про державне мито.

Керуючисьст.ст. 6, 9, 11, 14, 17, 89, 99, 100, 158 163, 185, 186 КАС України ,ст.ст. 22, 46 Конституції України, ст. ст. 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, Законами України Про державний бюджет України на 2007 рік,Про державний бюджет України на 2008 рік, Про державний бюджет України на 2009 рік, Про державний бюджет України на 2010 рік, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, від 22.05.2008 року, від 27.11.2008 року, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі щодо перерахунку та виплати ОСОБА_3 щомісячної доплати до пенсії, як дитині війни, виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком за період з 14 квітня 2010 року по 14 жовтня 2010 року, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, неправомірною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 32.Київської області за період роботи з 14 квітня 2010 року по 14 жовтня 2010 року, з урахуванням проведених за цей період виплат з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести виплати у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1