Справа № 805/2764/18-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 р. Справа№805/2764/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в порядку письмового провадження алміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Управління міського господарства» (місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокофєва, б. 82, ) про забезпечення позову до управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Архитектора Нільсена, 26/2, ) про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2018 року позивач, Комунальне підприємство «Управління міського господарства», звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області, про визнання протиправним та скасування індивідуального акту. Позовні вимоги вмотивовані тим, що в період з 7 по 16 лютого 2018 року відповідачем була проведена позапланова ревізія фінансово-господарської діяльності позивача, яка, на думку останнього, була протиправно призначена в рамках кримінального провадження №0000004, а тому висновки, викладені в акті №05.06-19/01 від 16.02.2018 не відповідають дійсності і не можуть сприйматися в якості підтвердження спричинених збитків. Заперечення до акту не були прийняті відповідачем до уваги і останнім була винесена «Вимога щодо усунень порушень законодавства». Позивач просив визнати протиправно та скасувати «Вимогу щодо усунення порушень законодавства №04-05-06-15-05/2361» від 26 березня 2018 року.

23 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження. В задоволенні клопотання Комунального підприємства «Управління міського господарства» про витребування у Покровської міської прокуратури матеріалів кримінального провадження №0000004 було відмовлено.

23 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

25 травня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

У відзиву на позовну заяву відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з наступних підстав. Відповідач наголошував на тому, що ревізія була проведена на підставі листа Маріупольської місцевої прокуратури №1 прокуратури Донецької області від 06.02.2018 №83-58-08-17 та ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.02.2018 №263/1114/18, а тому є законною. Договір купівлі-продажів автобусів №190 від 22.12.2016, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_1 є нікчемним, в силу вимог статті 37 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки укладений з порушенням строків його укладення, передбачених частиною 2 статті 32 та абзацом 8 частини 3 статті 35 цього Закону. Розмір збитків, завданих позивачу за договором купівлі-продажів автобусів №190 від 22.12.2016, був визначений на підставі копії висновку експерта Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 22.05.2017 №1/18-90 про проведення експертизи автомобілю MERCEDES BENZ SPRINTER 316 CDI.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

В період з 6 по 17 лютого 2018 року відповідачем була проведена позапланова ревізія позивача, за наслідками якої був складений «Акт №05.06-19/01 від 16 лютого 2018 року позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Управління міського господарства» за період з 01.01.2016 по 31.01.2018».

26 березня 2018 року управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області була винесена «Вимоги щодо усунення порушень законодавства №04-05-06-15-05/2361».

При ухваленні судового рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України від 26 січня 1993 року №2939-XII, в редакції Закону України №2265-VIII від 21.12.2017, «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно статті 2 Закону №2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю субєктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірки закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 10 Закону №2939-XII органу державного фінансового контролю надано право, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 11 Закону №2939-XII позапланова виїзна ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду.

За приписами статті 13 Закону №2939-XII дії або бездіяльність посадових осіб органу державного фінансового контролю можуть бути оскаржені в судовому або адміністративному порядку.

Відповідно до «Положення про Державну аудиторську службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2016 року № 43 (далі - Положення), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 9 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Вищенаведені положення кореспондуються з «Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №950 від 14.12.2016.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведене вище дає підстави для висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених під час перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Таку правову позицію стосовно вирішення спорів цієї категорії неодноразово висловлював Верховний Суд України, зокрема, правовий висновок щодо застосування положень статті 2, пункту 7 статті 10 Закону № 2939-XII про підстави і порядок пред'явлення та виконання вимоги органу державного фінансового контролю про усунення порушень вимог законодавства, яка містить вказівку вжити заходи для відшкодування шкоди, міститься у постановах від 18 листопада 2014 року (справа № 21-632а14), від 10 лютого 2015 року (справа № 21-461а14), від 09 червня 2015 року (справа № 21-54а15), від 23 червня 2015 року (справа № 21-358а15), від 02 грудня 2015 року (справа № 826/80/13-а), від 23 лютого 2016 року (справа № 818/1857/14).

Отже, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення органу державного фінансового контролю, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача. Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, відповідно правильність їх обчислення перевірятиме суд, який розглядатиме цей позов.

З огляду на те, що оскаржувана вимога відповідача, як встановлено у цій справі, вказує на виявлені збитки, а також містить вказівку позивачу (підконтрольній установі) про необхідність стягнення завданої шкоди, суд вважає, що обґрунтованість і правомірність такої вимоги має перевірятися у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

З урахуванням наведеного вище, суд не приймає до уваги аргументи сторін: позивача про незаконність та відповідача про законність спірної вимоги, оскільки вони не відповідають положенням Закону №2939-ХІІ та правозастосовній практиці Верховного Суду України.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що у цій справі слід прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають (стаття 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 205, 241-246, 250, 251, 255, 258, 262, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Управління міського господарства» (місцезнаходження: 85302, Донецька область, м.Покровськ, вул. Прокофєва, б. 82, ) про забезпечення позову до управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Архитектора Нільсена, 26/2, ) про визнання протиправною та скасування «Вимоги щодо усунення порушень законодавства №04-05-06-15-05/2361» від 26 березня 2018 року.

Повний текст рішення складений 22 червня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Циганенко А.І.