Справа № 826/5357/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5357/17 Суддя (судді) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О.О.

суддів: Губської О.А., Парінова А.Б.

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

представника позивача ОСОБА_3, представників відповідачів Ходорича О.М., Куценка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації, Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації та Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та просить суд:

- скасувати припис від 18 січня 2017 року № 1701850 Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

- скасувати рішення від 29 березня 2017 року № 064-8948 Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації та виключити об'єкт нерухомого майна який знаходиться по АДРЕСА_2 та на праві приватної власності належить ОСОБА_6, з переліку об'єктів тимчасових споруд Деснянського району, які підлягають демонтажу;

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції щодо правомірності рішення щодо демонтажу тимчасової споруду, яка виготовлена з полегшених конструкцій,без улаштування фундаменту є протиправним, оскільки споруда, що належить позивачу на праві власності є капітальною, побудована з цегли та плитки, має фундамент із залізобетону.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов до Київського апеляційного адміністративного суду 05.06.2018 року від Департаменту міського благоустрою збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації, відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Свою позицію аргументує тим, що приміщення, відносно якого складено припис є самовільно розміщеним та належить до малих архітектурних форм.

Також зауважує, що позивачем не доведено, що спірне приміщення, яке перевірялось, та приміщення, на яке позивачем надані документи є одними і тими об'єктами.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Київської міської ради від 04 березня 1999 року № 148/249 позивачу надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,02 га для експлуатації магазину-павільйону по АДРЕСА_2. Право користування земельною ділянкою позивач отримувала за умови погодження місця розташування земельної ділянки.

Рішенням Київської міської ради від 05 липня 2001 року № 381/1357 позивачу погоджено місце розташування магазину павільйону на АДРЕСА_2 та відведено для цих цілей земельну ділянку площею 0,02 га.

Прийнятому рішенню, передували відповідні погодження державних установ з позитивними висновками. На підставі зазначеного рішення Київським міським управлінням земельних ресурсів зареєстровано кадастрову справу №5642 «Про попереднє погодження суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_6 місця розташування магазину - павільйону по АДРЕСА_2 площею 68,8 кв.м. та присвоєно кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1.

16 серпня 2001 року Головним управлінням містобудування та архітектури затверджено архітектурно-планувальне завдання на магазин-павільйон по АДРЕСА_2 та виготовлено проект будівництва.

28 серпня 2006 року Управлінням земельних ресурсів Київської міської ради погоджено позивачу документацію з землеустрою, та зареєстровано кадастрову справу № А8805 про передачу земельної ділянки суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 для будівництва, експлуатації та обслуговування магазину - павільйону по АДРЕСА_2

31 жовтня 2016 року на зазначену нежитлову будівлю виготовлено технічний паспорт з попереднім присвоєнням об'єкту нерухомого майна літери «Д»

Відомості про право власності позивача на нежитлове майно 03 листопада 2016 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що зроблено відповідний запис за № 17252051 та об'єкту нерухомого майна присвоєно реєстраційний № 000.

18 січня 2017 року інспектором Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відносно позивача складено припис № 1701850 за порушення пункту 2.1.1 «Правил благоустрою міста Києва» за адресою: АДРЕСА_2. Одночасно запропоновано усунути вчинені порушення шляхом демонтажу тимчасової споруди та відновити благоустрій протягом трьох днів.

Згідно рішення від 29 березня 2017 року № 064-8948 Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації об'єкт нерухомого майна який знаходиться по АДРЕСА_2, у місті Києві включено до переліку об'єктів тимчасових споруд Деснянського району, які підлягають демонтажу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виявлена інспектором споруда є тимчасовою, оскільки її встановлено без заглибленого фундаменту, виготовлено з полегшених легких збірно-розбірних конструкцій та за своїми ознаками споруда не належить до об'єктів нерухомого майна.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що нерухомість за адресою: АДРЕСА_2 не є тією спорудою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, а рішення Департаментом приймалось щодо торгівельного кіоску а не нерухомого майна.

Колегія суду не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Відповідно до підпункту 6.7 пункту 6 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 94 від 27 січня 2011 року, Департамент має право здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо.

Згідно з положеннями розділу І Правил благоустрою м. Києва тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Підпунктом 13.3.1 пункту 13.3 розділу ХІІІ Правил благоустрою м. Києва передбачено, що у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав'ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо), об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київблагоустрій» вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.

На підставі аналізу наведених правових норм вбачається, що Департамент міського благоустрою КМР наділений повноваженнями приймати рішення щодо демонтажу та здійснювати відповідний демонтаж виключно щодо об'єктів, які належать до тимчасових споруд у розумінні Правил благоустрою м. Києва.

В матеріалах справи наявні копії документів на розробку проекту будівництва магазину-павільйону по АДРЕСА_2 (а.с. 52), технічних умов на проектування електромереж зовнішнього освітлення магазину-павільйону (а.с. 57), технічних умов на водопостачання об'єкта (а.с. 58), технічних умов на каналізування об'єкта (а.с. 59), технічних умов на підключення до мережі дощової каналізації та влаштування автопід'їзду (а.с. 60), технічні умови радіфікації об'єкту (а.с.61), архітектурно-планувального завдання (а.с. 63).

З аналізу наведених документів вбачається, що позивачем оформлено відповідні документи щодо будівництва магазину-павільйону.

З технічного паспорту, виготовленого на нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 встановлено що зазначений об'єкт нерухомості складається з таких основних конструктивних елементів як залізобетонний фундамент, цегляні стіни.

З огляду на вищенаведені документи вбачається, що будівля належна ОСОБА_7 на праві приватної власності не має ознак тимчасової споруди.

Крім того, колегія суддів зауважує, що питання щодо реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та порядок присвоєння адреси не є предметом даного спору та не може бути вирішено в межах заявлених позовних вимог.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож суд, в даному випадку, повинен, з'ясувати, чи були оскаржувані дії та рішення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища та КП «Київблагоустрій» вчинені відповідно до закону та здійсненні та прийняті на законних підставах.

Відповідно до частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - фіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами статті 5 цього ж Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, будівля загальною площею 68,8 кв.м. по АДРЕСА_2 зареєстрована як об'єкт нерухомого майна належний на праві приватної власності ОСОБА_6.

Таким чином, виходячи з наведених положень законодавства, об'єкт, відносно якого винесено припис щодо демонтажу, не має ознак тимчасової споруди, визначених Правилами благоустрою міста Києва, а відтак відносно нього не може бути здійснено демонтаж.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, відповідачами не було надано жодних доказів на підтвердження правомірності прийняття оспорюваних припису та рішення.

Проте, оскільки суд розглядає справу в межах позовних вимог, рішення від 29 березня 2017 року № 064-8948 Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації підлягає скасуванню лише в частині щодо об'єкта нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6.

Відтак доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та приймаються судом в якості належних в частині спірних відносин щодо винесення припису про демонтаж тимчасової споруди та включення об'єкта до переліку тимчасових споруд, що підлягають демонтажу .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З платіжних квитанції № 17 від 11.04.2017 року та № 0.0..1 від 10.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 сплачено судовий збір: за подачу адміністративного позову в розмірі 1280 грн.; за подачу апеляційної скарги в розмірі 1920 грн., які слід стягнути з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації, Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення суб'єкта владних повноважень задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати припис від 18 січня 2017 року № 1701850 Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Скасувати рішення від 29 березня 2017 року № 064-8948 Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації в частині включення об'єкту нерухомого майна який знаходиться по АДРЕСА_2 та на праві приватної власності належить ОСОБА_6, в перелік об'єктів тимчасових споруд Деснянського району, які підлягають демонтажу.

Стягнути з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса місцезнаходження: 03680, місто Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2) на користь ОСОБА_6 (АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 960,00 грн. (дев'ятсот шістдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації) (адреса місцезнаходження: 01032, місто Київ, вул. Саксаганського, 143) на користь ОСОБА_6 (АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 960,00 грн. (дев'ятсот шістдесят гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О.О. Беспалов

Суддя О.А. Губська

Суддя А.Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 23.06.2018 р.)