Справа № П/811/1393/17
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2018 рокусправа № П/811/1393/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року, суддя суду першої інстанції ОСОБА_1, повний текст судового рішення складено 19 січня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області, в якому просив:

визнати незаконним та скасувати наказ № 133о/с від 07.07.2017 року Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області про звільнення ОСОБА_2;

поновити позивача на посаді провідного спеціаліста сектору моніторингу та контролю за діяльністю сервісних центрів Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю звільнення, оскільки дисциплінарних проступків, за які Законом України «Про державну службу» передбачено звільнення з посади державного службовця ним не було вчинено. Відповідачем не зясовано, в чому конкретно виявилось порушення трудової дисципліни, що стало підставою для звільнення, коли воно було скоєне та чи могло бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, не враховано строк можливості притягнення до відповідальності, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна шкода. Стверджує, про порушення відповідачем строку накладення дисциплінарного стягнення, встановленого статтею 148 КЗпП України, оскільки відображене у висновку службового розслідування порушення позивачем трудової дисципліни, що полягало в недоліках допущених під час проведення перевірок та підписання висновків про стан матеріально-технічної бази навчальних закладів, які планували пройти державну акредитацію, мало місце у вересні жовтні 2016 року, під час підписання зазначених висновків, отже за девять місяців до дати накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. При цьому, у квітні 2017 року при

проведенні службового розслідування були встановлені вказані недоліки в роботі комісії в яку входив позивач, та відповідно до висновку вказаного службового розслідування з боку позивача не було встановлено жодних порушень. Отже з моменту виявлення дисциплінарного проступку до часу накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення минуло понад три місяці.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ № 133 о/с від 07.07.2017 року Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області про звільнення ОСОБА_2. Поновлено позивача на посаді провідного спеціаліста сектору моніторингу та контролю за діяльністю сервісних центрів регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області. Стягнено з регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 52919,04 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі на посаді провідного спеціаліста сектору моніторингу та контролю за діяльністю сервісних центрів регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області з 07.07.2017 року та стягнення з Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неповне зясування судом обставин справи, неправильність застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_2 не виконував належно посадові обовязки, в результаті чого, наказом РСЦ МВС в Кіровоградській області від 10.05.2017 №69 о/с ОСОБА_2 оголошено догану за неналежне виконання посадових обовязків. З наказом позивач ознайомлений, про що свідчить його підпис. Догана є передумовою звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП України. В подальшому мало місце повторне невиконання вимог положення про сектор, посадової інструкції, протокольного доручення керівництва РСЦ МВС в Кіровоградській області. Наказом РСЦ МВС в Кіровоградській області від 08.06.2017 року № 89 о/с позивачу оголошено попередження про неповну службову відповідність. Ознайомитись з наказом ОСОБА_2 відмовився, про що 08.06.2017 року складено відповідний акт. Таким чином, мало місце систематичне невиконання позивачем своїх посадових обовязків. Судом першої інстанції не враховано, що в посадовій інструкції позивача зазначено: припинення виконання посадових обовязків можливе на загальних підставах, передбачених Кодексом законів про працю України, також державна служба припиняється відповідно до вимог Закону України «Про державну службу». При винесенні рішення про задоволення позовних вимог відносно стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, судом першої інстанції не враховано того, що із зазначеної суми підлягають стягненню обовязкові платежі та внески.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 28 квітня 2016 року ОСОБА_2 працював на посаді провідного спеціаліста сектору моніторингу та контролю за діяльністю сервісних центрів регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області, яка відносить до посад державної служби в органі державної влади.

Наказом в.о. начальника регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області №133 о/с від 07.07.2017 ОСОБА_2 звільнено із займаної посади, відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України, у зв'язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Підставами для винесення оскаржуваного наказу зазначено:

- Наказ РСЦ МВС в Кіровоградській області «Про дисциплінарне стягнення» від 10.05.2017 року №69 о/с, висновок службової перевірки (розслідування) щодо дотримання службової дисципліни та виконання посадових обов'язків, наказів (розпоряджень) та доручень керівництва регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області, провідним спеціалістом сектору моніторингу та контролю за діяльністю сервісних центрів РСЦ МВС в Кіровоградській області ОСОБА_2 від 04.05.2017 №31/11-1596;

- Наказ РСЦ МВС в Кіровоградській області «Про дисциплінарне стягнення» від 08.06.2017 №89о/с, висновок комісії з розгляду дисциплінарних справ про наявність чи відсутність у діях державного службовця провідного спеціаліста сектору моніторингу та контролю за діяльністю сервісних центрів РСЦ МВС в Кіровоградській області ОСОБА_2 дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності від 06.06.2017 №31/11-2036;

- Висновок дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ про наявність чи відсутність у діях державних службовців дисциплінарних проступків та підстав для їх притягнення до дисциплінарної відповідальності при опрацювання матеріалів, поданих закладами, що проводять підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, з метою державної акредитації закладів від 07 липня 2017 року, пропозиція за результатами дисциплінарної справи від 07 липня 2017 року. (т.1 а. с. 7-8)

Накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності №69 о/с від 10.05.2017 року та №89о/с від 08.06.2017 позивачем в судовому порядку не оскаржувались.

Надаючи правову оцінку правомірності наказу в.о. начальника регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області №133 о/с від 07.07.2017 про звільнення позивача колегія суддів виходить з такого.

Закон України «Про державну службу» визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.(частина 2 статті 1 Закону України «Про державну службу»)

Згідно з частиною 2 статті 5 Закону України «Про державну службу» відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону України «Про державну службу» дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Статтею 81 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державний службовець зобов'язаний, зокрема, сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки. Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Судом встановлено, що на виконання рекомендацій, зазначених в листі Головного сервісного центру МВС України №31/7747 від 27.06.2017 року, наказом Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області від 03.07.2017 року №91 з/д, призначено проведення службового розслідування (перевірки) щодо стану опрацювання посадовими особами РСЦ МВС в Кіровоградській області матеріалів, поданих закладами, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, з метою державної акредитації закладів.

Відповідно до пункту 4 висновку дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ від 07.07.2017 року, за неякісну звірку даних зазначених у актах обстеження матеріально-технічної бази навчальних закладів із даними наглядових справ, які подаються навчальними закладами з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів на державну акредитаційну комісію ГСЦ МВС України, що призвело до відмови в Державній акредитації навчальним закладам, порушення Присяги державного службовця, в частині сумлінного виконання своїх обовязків, систематичне невиконання своїх посадових обов'язків, а також доручень керівництва РСЦ МВС в Кіровоградській області, внаслідок чого провідний спеціаліст сектору моніторингу та контролю за діяльністю ТСЦ РСЦ МВС в Кіровоградській області ОСОБА_2 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, порушено клопотання перед керівництвом РСЦ МВС в Кіровоградській області, щодо звільнення останнього із займаної посади.

Відповідно до встановлених судом обставин справи, наказом в.о директора РСЦ МВС України в Кіровоградській області від 23.05.2016 року №38 з/д було затверджено постійно діючу комісію РСЦ МВС області з визначення стану матеріально-технічної бази закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів та кваліфікаційних вимог до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку, де членом комісії, зокрема, зазначено і провідного спеціаліста сектору моніторингу та контролю за діяльністю ТСЦ РСЦ МВС в Кіровоградській області ОСОБА_2.

Відповідно до Посадової інструкції провідного спеціаліста сектору моніторингу та контролю за діяльністю сервісних центів регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області ОСОБА_2 завданнями та обов'язками є:

- проведення аналізу проведених реєстраційних та екзаменаційних операцій ТСЦ МВС в Кіровоградській області;

- готування відповідної інформації про результати роботи, проектів відповідей на звернення та заяви, що надійшли для розгляду до РСЦ МВС в Кіровоградській області;

- проведення поточного і періодичного моніторингу діяльності ТСЦ МВС в Кіровоградській області електронних складів НАІС;

- проведення навчання й роз'яснювальної роботи серед працівників РСЦ МВС із питань дотримання антикорупційного законодавства та правил етичної поведінки, а також виконання доручень керівництва Міністерства внутрішніх справ України та ГСЦ МВС щодо цього напрямку діяльності;

- вживання заходів щодо підтримання санітарно-гігієнічного стану приміщень сектору, протипожежної безпеки та збереження цілісності майна закріпленого за сектором;

- за необхідності виконання інших завдань та доручень визначених функціональними обов'язками.

Визначення стану матеріально-технічної бази закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів та кваліфікаційних вимог до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку не входить до функціональних обов'язків провідного спеціаліста сектору моніторингу та контролю за діяльністю сервісних центів регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області.

Аналогічний висновок також міститься і у доповідній записці заступника начальника управління-начальника відділу моніторингу УМКДСЦ ГСЦ МВС від 04.08.2017.

Так, відповідно до змісту вказаної доповідної записки, під час перевірки правомірності видання наказів встановлено, що відповідно до вимог наказу від 23.05.2016 № 38з/д «Про створення в РСЦ МВС постійно діючої комісії з проведення обстеження матеріально-технічної бази закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів та кваліфікаційних вимог спеціалістів, які здійснюють таку підготовку» та змін до зазначеного наказу від 03.07.2017 № 91з/д, створено комісію, до якої включено чотирьох працівників відділу ОРЕР та взаємодії із субєктами господарювання (начальника відділу ОСОБА_3, головного спеціаліста ОСОБА_4, спеціаліста ОСОБА_5 та спеціаліста ОСОБА_6В.) які є професійно підготовленими працівниками з питань обстеження матеріально-технічної бази закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів та кваліфікаційних вимог спеціалістів, які здійснюють таку підготовку.

Водночас до зазначеної комісії включено включено ОСОБА_2, провідного спеціаліста сектору моніторингу та контролю за діяльністю сервісних центів регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області, який за освітою, практичною діяльністю та відповідно до своїх посадових інструкцій не повинен був бути включений до зазначеної комісії, тим більше нести дисциплінарну відповідальність за роботу, яку проводила комісія. ( т.1 а.с.234- 239)

На виконання вимог наказу РСЦ МВС в Кіровоградській області №48 з/д від 25.04.2017 відповідачем було проведено службову перевірку (розслідування) щодо стану опрацювання посадовими особами РСЦ МВС в Кіровоградській області матеріалів, поданих закладами, що проводять підготовку перепідготовку, підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, з метою державної акредитації закладу, за наслідками якої складено висновок від 05.05.2017. (т.2 а.с.11-20)

Відповідно до висновку службової перевірку (розслідування) від 05.05.2017 були встановлені недоліки в роботі постійно діючої комісії з проведення обстеження матеріально-технічної бази закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів та кваліфікаційних вимог до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку. За результатами перевірки матеріали передано на розгляд дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ 05.05.2017 з метою встановлення наявності дисциплінарного проступку та визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку головним спеціалістом відділу організації реєстраційно-екзаменаційної роботи та взаємодії із субєктами господарювання РСЦ МВС в Кіровоградській області ОСОБА_4

При цьому вказаний висновок службової перевірки не містить висновків щодо порушень які були б допущені позивачем.

Статтею 64 Закону України «Про державну службу» встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 65 Закону України «Про державну службу» встановлено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з частиною 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Види дисциплінарних стягнень та загальні умови їх застосування визначено статтею 66 Закону України «Про державну службу», за приписами якої, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 5 статті 66 Закону України «Про державну службу» встановлено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону. (частина 5 статті 66 Закону України «Про державну службу»)

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2 - 4 частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу», накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Зазначеною нормою закону встановлені виключні підстави для звільнення державного службовця у разі вчинення ним дисциплінарних проступків,а саме: порушення Присяги державного службовця; вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння; прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; а також систематичного (повторно протягом року) прогулу державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 67 Закону N 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 22 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

При звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, установа (організація, підприємство) повинна навести конкретні факти допущеного працівником невиконання обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. При цьому суду необхідно з'ясувати, за невиконання якого саме трудового обов'язку було врешті звільнено працівника, тобто, невиконання якого саме трудового обов'язку було остаточною підставою для звільнення працівника вже після накладення на нього первинного дисциплінарного стягнення. Також, суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Відповідно до частини п'ятої статті 74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Відповідно до змісту Висновку дисциплінарної комісії від 07.07.2017, висновки якого стали підставою для видання наказу про звільнення позивача, виявлені під час службового розслідування недоліки в роботі комісії до складу якої входив позивач, мали місце у вересні жовтні 2016 року та виявлені при проведенні службової перевірки (розслідування) у травні 2017 року відповідно до висновку від 05.05.2017.

Оскільки статтею 74 Закону України «Про державну службу», який є спеціальним законом у правовідносинах щодо проходження державної служби, встановлені строки застосування дисциплінарного стягнення до державних службовців, суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи позивача про необхідність застосування строків притягнення до відповідальності передбачених статтею 148 КЗпП України.

Відповідно до статті 77 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про невідповідність прийнятого відповідачем рішення про звільнення позивача зазначеним критеріям, зокрема щодо обґрунтованості, урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Так, відповідачем при прийнятті рішення про звільнення позивача не надано оцінки та не обґрунтовано ступінь вини позивача у порушеннях допущених комісією до складу якої він входив, обсягу обовязків покладених на позивача в роботі комісії та їх відповідність кваліфікації позивача і його посадовим обовязкам, тяжкість проступку допущеного позивачем після накладення на нього попереднього дисциплінарного стягнення.

Оскаржуваний наказ не відповідає вимогам статті 77 Закону України «Про державну службу» щодо змісту та обґрунтованості, оскільки не містить стислого викладу обставин справи, виду дисциплінарного проступку і його юридичної кваліфікації, виду застосованого дисциплінарного стягнення визначених Законом України «Про державну службу».

На підставі викладеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність та необґрунтованість наказу відповідача про звільнення позивача із займаної посади та, відповідно обґрунтованість позивних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено жодних підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

З огляду на зазначене, суд вважає доводи апелянта про те, що судом першої інстанції вказані розрахунки були проведені з порушенням вимог законодавства є необґрунтованими.

Враховуючи встановлені обставини справи, дослідивши докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 07.06.2018 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 14.06.2018.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров