Справа № 815/4105/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4105/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2016 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів", в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1561 від 21.07.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 05.12.2016р.) позивач зазначив, що 21.07.2016 року ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення № 1561 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у загальному розмірі 320433,24 грн. Посилаючись на положення Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015 року, позивач вважає необґрунтованими суми нарахованих штрафних санкцій та пені, оскільки їх розміри документально не підтверджені, а рішення №1561 від 21.07.2016 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Відповідачем не було складено акту про порушення ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» строків сплати єдиного внеску, такий акт не складався та не вручався посадовим особам позивача для надання можливості платнику податків перевірити правильність нарахування штрафних санкцій та пені. Разом з тим, за період з червня 2013 року по червень 2015 року позивачем було сплачено в рахунок погашення заборгованості з єдиного соціального внеску 341809,70 грн. На думку позивача, сума штрафних санкцій визначена в оскаржуваному рішенні ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, не відповідає фактичним обставинам та не підтверджується документально, що свідчить про необґрунтованість та протиправність рішення №1561 від 21.07.2016 року.

Ухвалою суду від 23.08.2016 року відкрито провадження у справі №815/4105/16.

19 вересня 2016 року від представника відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов (вх.№24261/16), в яких (з урахуванням додаткових заперечень від 19.12.2016 року), посилаючись на положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та положення Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015 року, представник відповідача зазначив, що застосування штрафів за наслідками розгляду акту передбачає проведення документальної перевірки, однак в даному випадку розрахунок здійснювався за допомогою електронного реєстру щодо своєчасності сплати єдиного соціального внеску. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, оскільки всі сплати єдиного внеску позивачем здійснені з порушенням строків та не в повному обсязі, представник відповідача наполягає на правомірності оскаржуваного рішення.

Ухвалою суду від 20.02.2017 року на задоволення клопотання представника позивача призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі №815/4105/16 до одержання результатів експертизи та/або повернення матеріалів справи до Одеського окружного адміністративного суду.

19 липня 2017 року до суду надійшов лист Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №17-1231/1253 від 12.07.2017 року (вх.№20486) про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи по адміністративний справі №815/4105/16 з підстав ненадання відповідачем витребуваних документів та не проведення оплати вартості експертизи ПАТ "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів".

Ухвалою суду від 23.08.2017 року задоволено клопотання представника позивача, призначено у справі №815/4105/16 судову економічну експертизу, проведення якої вирішено доручити судовому експерту Бочкарьовій Еммілії Іванівні та зупинено провадження у справі до одержання результатів експертизи та/або повернення матеріалів справи до Одеського окружного адміністративного суду.

17 квітня 2018 року до суду надійшов висновок судово-економічної експертизи разом з матеріалами справи (вх.№10419/18).

Ухвалою суду від 24.04.2018 року поновлено провадження у справі та вирішено питання розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.05.2018 року о 14:30 год.

У судове засідання, призначене на 16.05.2018 року, представники сторін не з'явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява (вх.№13666/18) про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи, не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Клопотань щодо заслуховування експерта в судовому засіданні до суду не надійшло.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення відповідача, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів», (далі - ПАТ «ОЗРСВ») зареєстроване як суб'єкт господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з 21.04.2005 року №0007322 та перебуває на обліку як платник єдиного внеску ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з 01.02.1991 року №, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Протоколу заслуховування ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з питань стану розрахунків з бюджетом, погашення боргу з єдиного соціального внеску від 13.06.2016 року, на даному заслуховуванні, яке проводилось за участю посадових осіб контролюючого органу та уповноваженої особи позивача - Загремба В.Г., було встановлено, що ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» станом на 13.06.2016 року має заборгованість з єдиного соціального внеску у розмірі 378298,88 грн.

За результатами розгляду питання щодо вжиття заходів необхідного для погашення податкового боргу учасниками заслуховування було вирішено покласти на керівника обов'язок забезпечити вжиття вичерпних заходів щодо ліквідації заборгованості перед бюджетом по сплаті єдиного соціального внеску у термін до 31.12.20167 року та забезпечити надання до ДПІ у Малиновському районі ГУ ДФС в Одеській області помісячних планів підприємства-боржника до кінця 2016 року з розшифровкою запланованих доходів та витрат, в т.ч. на сплату заборгованостей перед бюджетом, а саме єдиного соціального внеску в термін до 30.06.2016 року.

Відповідно до листа ПАТ «ОЗРСВ» від 10.06.2016 року №129, який отримано відповідачем 13.06.2016 року, позивачем, з метою погашення заборгованості по Єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України у сумі 378298,88 грн. до 31.12.2016 року, було надано графік погашення заборгованості ЄСВ на 2016 рік та перелік обладнання ПАТ «ОЗРСВ», яке підлягає реалізації для погашення боргу.

21 липня 2016 року, на підставі ч.10 ст. 25 та п.2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято Рішення №1561 «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску» у сумі 320433,24 грн., в тому числі: за період з 23.07.2015 року до 17.07.2015 року - 47627,17 грн.; за період з 21.01.2015 року до 30.06.2016 року - 60489,52 грн.; пеня - 212316,55 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, вважаючи його протиправним та не обґрунтованим, позивач звернувся з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку правомірності нарахувань позивачу штрафних санкцій та пені за несплату чи несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Згідно з абз.1 ч.6 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Так, під час розгляду справи суд встановив, що позивачем, за період з червня 2013 року по червень 2015 року було сплачено 341809,70 грн. в рахунок погашення заборгованості з єдиного соціального внеску та за період з серпня 2015 року по 30 липня 2016 року було сплачено заборгованість з ЄСВ у розмірі 314357,81 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, книгами обліку нарахування ЄСВ (головна книга) за відповідні періоди.

При цьому, станом на 13.06.2016 року позивач мав заборгованість з єдиного соціального внеску у розмірі 378298,88 грн.

Зі змісту Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 1561 від 21.07.2016 року, слідує, що рішення податкового органу прийнято на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов'язкове державне соціальне страхування»

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до пп.1 п.2 розділу IV "Нарахування, обчислення і сплата єдиного внеску" Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

При цьому, суд зазначає, що згідно з ч.4 та ч.5 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Відповідно до Положення про єдиний казначейський рахунок, затверджене Наказом Державного казначейства України 26.06.2002 року № 122, єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Згідно з пп.2.1 п.2 Положення про єдиний казначейський рахунок, затверджене Наказом Державного казначейства України 26.06.2002 року № 122, ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Відповідно до п.1 розділу VII Інструкції №449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції №449 встановлено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1- 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Для платників, зазначених у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, - календарний рік, для платників, зазначених у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування, - календарний квартал відповідно.

Відповідно до п. 5 розділу VII Інструкції №449 на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Документи, які є підставою для нарахування пені: документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк її сплати, - звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням); вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком; рішення суду; документи, що підтверджують суму та дату погашення недоїмки за єдиним внеском, - виписки з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; корінець прибуткового документа про приймання установою банку платежів готівкою; звіт платника щодо нарахування єдиного внеску з від'ємним значенням; відомості або довідка (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; свідоцтво про смерть фізичної особи.

Згідно з приписами п.7 розділу VII Інструкції №449 рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5 та 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник відповідного органу доходів і зборів або його заступник. За результатами розгляду акта документальної перевірки рішення про нарахування пені та застосування штрафів приймається протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки - приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Пунктом 8 розділу VII Інструкції №449 встановлено, що суми штрафів та пені, передбачені пунктами 2, 3, 5 та 6 цього розділу, підлягають сплаті платником єдиного внеску чи банком протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення або можуть бути оскаржені у цей самий строк до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного органу доходів і зборів, посадовими особами якого прийнято це рішення.

З аналізу вищезазначених вимог законодавства суд дійшов висновку, що контролюючі органи мають право застосовувати фінансові санкції (пеню та штрафні санкції), які передбачені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на підставі акту документальної перевірки та даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Тобто, за умови наявності відповідних порушень та обґрунтованого розрахунку нарахованих штрафних санкцій та пені з відповідними розшифровками по періодам.

Судом встановлено, що спірне рішення №1561 від 21.07.2016 року прийнято на підставі розрахунку електронного реєстру щодо своєчасності сплати єдиного соціального внеску, при цьому, відповідачем не надано жодних обґрунтованих розрахунків на підтвердження правильного нарахування суми штрафних санкцій та пені. Також, матеріали справи не містять будь-яких актів перевірок про встановлені порушення ПАТ «ОЗРСВ» відносно порушення вимог законодавства про сплату ЄСВ.

З досліджених судом облікових карток ПАТ «ОЗРСВ» як платника ЄСВ в розрізі періоду з 23.07.2013 року по 30.06.2016 року, на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення, судом встановлені розбіжності між зазначеними в них сумами нарахування ЄСВ та сумами, фактично сплаченими (безготівковим платежем) позивачем, відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних доручень, оскільки деякі з них взагалі не відображені в облікових картках, наданих представником контролюючого органу або дата зарахування не відповідає даті фактичної сплати позивачем єдиного внеску.

Таким чином, дані облікових карток платника податків - ПАТ «ОЗРСВ», на підставі яких прийнято оскаржуване рішення не підтверджують суми штрафних санкцій та пені, застосованих рішенням ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1561 від 21.07.2016 року відносно Публічного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів».

Доводи відповідача також спростовуються висновком судово-економічної експертизи №182, складеним 12.04.2018 року за ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 року.

У висновку експертизи зазначено, що при дослідженні наданих копій у матеріалах справи встановлено, що до Рішення ДПІ № 1561 від 21.07.2016 за період з 23.07.2013 не надано розшифровку розрахунку штрафних санкцій у розрізі періодів та сум заборгованості та не визначено суму заборгованості, на яку розраховані такі штрафні санкції; у Рішенні ДПІ № 1561 від 21.07.2016 за період з 21.01.2015 по 17.07.2015 нараховано штрафні санкції у розмірі 10% та 20%; матеріали не містять актів перевірки ДПІ у Маліновському районі м.Одеси про встановлені порушення ПАТ «ОЗРСВ» відносно сплати ЄСВ, як передбачено Наказом №449; матеріали не містять Рішення про застосування штрафних санкції та нарахуванню пені за несплату або несвоєчасну оплату ЄСВ № та Акт про результати камеральної перевірки податкової звітності про окремі загальнодержавні та місцеві податки №832-17-04 від 05.03.2014, відповідно яких у березні 2014р. у Інтегрованих картках ДПІ нараховано пеня та штрафні санкції на загальну сум 40 928,27грн.; встановлені відхилення у Інтегрованих картках ДПІ з даними Звітів ЄСВ та даними платіжних доручень ПАТ «ОЗРСВ» мають вплив на суму загальної заборгованості по сплаті ЄСВ у Інтегрованих картках ДПІ; дані номерів платіжних доручень ПАТ «ОЗРСВ» не співпадають з даними номерів платіжних доручень зазначених у Інтегрованих картках ДПІ.

Таким чином, проведеними дослідженнями документів, наявних у матеріалах справи, розмір штрафних фінансових санкцій та пені, застосованих до ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів», рішенням ДПІ у Маліновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 1561 від 21.07.2016 року за період з 23.07.2013 по 30.06.2016 на загальну суму 320433,24 грн. документально не підтверджується.

Відповідно до ст.ст.101, 108 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.) висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім'я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Якщо під час підготовки висновку експерт встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта судом приймається як доказ на користь позиції позивача, оскільки він не суперечить наявним у матеріалах справи доказам та проти його обґрунтованості відповідачем заперечень не подано після постановлення судом ухвали від 24.04.2018 року про розгляд справи за правилами загального позовного провадження за приписами КАС України в редакції, чинній з 15.12.2017р. та поновлення провадження у справі.

Довести правомірність своїх дій, бездіяльності та рішень відповідно до ст.77 КАС України в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі «Серявін та інші проти України ЄСПЛ відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

В даному випадку суб'єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не спростовано доводів сторони позивача та не обґрунтовано обгрунтованість оскаржуваного рішення в частині доведення відповідності законодавству розрахунку штрафних санкцій та пені.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач не довів суду законність оскаржуваного рішення та не надав доказів на підтвердження обґрунтованості нарахованих сум пені та штрафних санкцій.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 4806,49 грн. відповідно до платіжного доручення №467 від 18.08.2016 року, який згідно з ч.1 ст.139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Малиновському районі ГУ ДФС в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 139, 205, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1561 від 21.07.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (65098, м. Одеса, вул. Стовпова, 17; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" (65005, м. Одеса, вул.Бугаївська, 21; ) судовий збір у сумі 4806,49 (чотири тисячі вісімсот шість)грн. 49 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.