Справа № П/811/1353/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2018 року справа № П/811/1353/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року у справі № П/811/1353/17 (головуючий суддя у 1 інстанції - Хилько Л.І., рішення ухвалено та складено у залі судового засідання Кіровоградського окружного адміністративного суду в м.Кропивницький 23 лютого 2018 року) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 квітня 2017 року №81553-1301, яким визначено позивачу грошове зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб в сумі 4906,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до норм Податкового та Земельного кодексів України позивач не є платником земельного податку за земельну ділянку по вул. Велика Перспективна (Карла Маркса), 16/9 в м. Кропивницький. За вказаною адресою вона володіє лише квартирою, а тому нарахування контролюючим органом податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб згідно з податковим повідомленням-рішенням №81553-1301 від 28.04.2017 є протиправним.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28 квітня 2017 року №81553-1301 винесене Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області про визначення ОСОБА_2 грошового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб в сумі 4906,99 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець та провадить свою діяльність за адресою: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 16/9. З 2012 року вона зареєстрована платником земельного податку за вказану земельну ділянку, а тому, податковим органом нараховано позивачу податкове зобов'язання з земельного податку за використання зазначеної земельної ділянки.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, жодних клопотань чи заяв до суду не надали, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що ОСОБА_2 є власником квартири під номером 3 за адресою: м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 16/9 (а.с.22-24).

Позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець та взята на податковий облік з 10 травня 2002 року (а.с.27).

28 квітня 2017 року Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області прийнято податкове повідомлення-рішення №81553-1301, яким позивачу відповідно до п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 4 906,99 грн.

Зазначена сума податкового зобов'язання по земельному податку за 2017 рік визначена позивачу, як користувачу земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м.Кропивницький, вул Велика Перспективна, 16/9 (а.с.20).

Статтею 206 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з пунктом «в» частини 1 статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно із статтями 269, 270 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з статтею 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно з пунктом 287.6 статті 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

За змістом пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Відповідно до пункту 287.8 статті 287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Поряд з цим, частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Окремо слід зазначити, що згідно з чистинами 1, 2 статті 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Доказів того, що позивач є власником, землекористувачем або орендарем земельної ділянки за адресою: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 16/9 матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача..

Отже, відповідачем не доведено того, що позивач є власником, користувачем або орендарем зазначеної земельної ділянки за адресою: м.Кропивницький, вул.Велика Перспективна, 16/9, а тому у відповідача відсутні правові підстави для нарахування ОСОБА_2 земельного податку з фізичних осіб.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 28 квітня 2017 року №81553-1301, яким визначено позивачу грошове зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб в сумі 4906,99 грн.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись статтями 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 року у справі № П/811/1353/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 12 червня 2018 року та відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 червня 2018 року.

Суддя-доповідач С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва