Справа № 2-а-370/11
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-370/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р.

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Сідак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Томашпіль заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Ямпільське обєднане управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, про заміну сторони виконавчого провадження-

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить замінити сторону у виконавчому провадженні з виконання постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 5 квітня 2011 року у адміністративній справі № 2-а-370/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, з виконання постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 3 жовтня 2011 року у адміністративній справі № 2-а-5664/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, з ОСОБА_2, який помер 13 грудня 2016 року на його правонаступника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Заява мотивована тим, що постановою Томашпільського районного суду від 5 квітня 2011 року, яка набрала законної сили 3 липня 2013 року, позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій задовольнити.

Вирішено: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії, згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а саме в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, що встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 17 вересня 2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а саме в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 17 вересня 2010 року та до закінчення такого права.

Постановою Томашпільського районного суду від 3 жовтня 2011 року, яка набрала законної сили 7 квітня 2014 року, позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату призначених державної та додаткової пенсії задоволено.

Вирішено: визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області щодо перерахунку та виплати додаткової пенсії ОСОБА_2, як особі, яка постійно проживала на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), згідно статей 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в період, починаючи з 2 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, як особі, яка постійно проживала на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), згідно статей 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та пятнадцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, що встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, з 2 березня 2011 року до 22 липня 2011 року з урахуванням фактично отриманих сум.

13 грудня 2016 року ОСОБА_2 помер.

Заявник є дружиною ОСОБА_2І, яка є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Ямпільського обєднаного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області в судове засідання не зявився, однак представник УПФ ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій проти заяви ОСОБА_1 заперечує, просить справу слухати у її відсутності, а також подала відзив на заяву ОСОБА_1, в якій просить відмовити в задоволенні заяви, оскільки заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження, внесення постанови Томашпільського районного суду від 5 квітня 2011 року, постанови Томашпільського районного суду від 3 жовтня 2011 року до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою,

Розглянувши заяви сторін у справі, відзив на заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Представник заінтересованої особи Ямпільського обєднаного управління Пенсійного фонду у Вінницькій областів судовому засідання заявлені вимоги ОСОБА_1 не визнала, попросила відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження, внесення постанови Томашпільського районного суду від 5 квітня 2011 року, постанови Томашпільського районного суду від 3 жовтня 2011 року до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою,

Судом встановлено, що постановою Томашпільського районного суду від 5 квітня 2011 року, яка набрала законної сили 3 липня 2013 року, позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій задоволено.

Вирішено: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії, згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а саме в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, що встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 17 вересня 2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а саме в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 17 вересня 2010 року та до закінчення такого права.

Постановою Томашпільського районного суду від 3 жовтня 2011 року, яка набрала законної сили 7 квітня 2014 року, позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату призначених державної та додаткової пенсії задоволено.

Вирішено: визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області щодо перерахунку та виплати додаткової пенсії ОСОБА_2, як особі, яка постійно проживала на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), згідно статей 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в період, починаючи з 2 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, як особі, яка постійно проживала на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), згідно статей 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та пятнадцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, що встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, з 2 березня 2011 року до 22 липня 2011 року з урахуванням фактично отриманих сум.25 грудня 2013 року.

13 грудня 2016 року ОСОБА_2 помер (а.с.8).

ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_2, що вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 9).

Заявник є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2, яка спадщину прийняла, що підтверджується довідкою Вапнярської селищної ради (а.с.10).

Відповідно до ч. 1-3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи зі застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується-по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним особам сімї, зазначеним у ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно ст. 55 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 КАС України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали) встановлено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

В силу вимог ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Частина 1, 4 статті 379 КАС України визначає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Виходячи з положень вищевказаної статті, суд приходить до висновку, що заміна сторони її правонаступником здійснюється у виконавчому провадження або до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, постанова Томашпільського районного суду Вінницької області від 5 квітня 2011 року, постанова Томашпільського районного суду від 3 жовтня 2011 року набрали законної сили на день смерті ОСОБА_2, проте рішення суду відповідачем не виконано.

Оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили, зобовязано управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а саме в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 17 вересня 2010 року та до закінчення такого права, зобовязано управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, як особі, яка постійно проживала на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), згідно статей 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та пятнадцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, що встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, з 2 березня 2011 року до 22 липня 2011 року з урахуванням фактично отриманих сум.25 грудня 2013 року, постанови суду набрали законної сили, суми яких не були отримані стягувачем за життя, тому суд приходить до висновку про необхідність виконання судового рішення на користь дружини померлого пенсіонера.

Такі висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України висловленій в ухвалі від 28.02.2013 року № К/9991/77837/12 та в ухвалі від 20.11.2014 року № К/800/5749/14.

Згідно ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частиною 1 статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, право на отримання надбавки до пенсії правонаступник має у випадку, якщо така надбавка була нарахована померлому або присуджене йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримано померлим.

Враховуючи приписи вищезазначених норм закону, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження: з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Заміна сторони виконавчого провадження можлива лише тоді, коли виконавче провадження ще триває: воно відкрито та проводяться певні виконавчі дії.

Відповідно до частини першої ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Виконавче провадження по виконанню рішення суду здійснюється на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

У рішенні Європейського Суду України з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

З урахуванням того, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 241, 242, 248, 379 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Ямпільське обєднане управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні з виконання постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 5 квітня 2011 року у адміністративній справі № 2-а-370/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, з виконання постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 3 жовтня 2011 року у адміністративній справі № 2-а-5664/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, з ОСОБА_2, який помер 13 грудня 2016 року на його правонаступника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.В. Пилипчук