Справа № 299/341/18
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/341/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання С.С.Онисько, за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративну справу №341/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №4220/30500/17 від 21.12.2017р.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до відповідача з даним адмінпозовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.12.2017р. що позивача інспектором ВМО №1 Митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці І.І.Рацин було складено протокол про порушення митних правил, а 02.02.2018р. позивач по пошті отримав конверт від Закарпатської митниці ДФС України, в якому знаходилась постанова від 24.01.2018р. за №4220/30500/17, відповідно до якої позивача було визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, що передбачено ч.3 ст.470 МК України та накладено штраф в розмірі 8.500,00 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач вважає зазначену постанову відповідача незаконною, яка підлягає до скасування, оскільки винесена в порушення вимог ст.ст.458,470,498,526 МКУ, зокрема, відсутні докази, які б підтверджували наявність правопорушення в його діях, оскільки 08.11.2017р. він перебував в якості пасажира в автомобілі під керуванням ОСОБА_4, і на митниці він пред»явив до огляду митникам свій паспорт та інші документи, проте жодних документів на автомобіль чи намірів ввезти на територію автомобіля на своє ім»я він не подавав.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 просив суд задовольнити позовну заяву з підстав наведених у позовній заяві, зокрема, просив суд скасувати постанову відносно позивача, та просив справу відносно позивача закрити за відсутністю в його діях ознак порушення митних правил, оскільки відповідач не надав належних, достовірних та незаперечних доказів того, що саме позивач ввіз на митну територію через митний пост «Дяково» Закарпатської митниці ДФС легковий автомобіль марки «Opel Zafira», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 в режимі «транзит»; представник Закарпатської митниці ДФС, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду даної справи у судое засідання повторно не з»явився, причини своєї неявки до суду не повідомив, а відтак суд, з урахуванням позиції представника позивача, вважає за можливе справу розглянути у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Отже, заслухавши пояснення представника позивача та свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа- переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір

Цей спір є публічно-правовим, оскільки виник із публічно-правових відносин за участю суб"єкта владних повноважень - Закарпатської митниці ДФС України.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; 5) обов'язковість судового рішення;6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

Конституція України (ст.3) визначає, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов"язком держави.

Рішення суду відповідно до частини першої ст.242 КАС України повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Завданням адміністративного судочинства (ст.2 КАСУ) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При розгляді даної справи судом встановлено, що постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_5 за №4220/30500/17 від 24.01.2018р. /а.с.5-6/ позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8.500,00 грн.

Як встановлено судом із матеріалаів справи про поршуення митних правил, 21.12.2017 року о 14.09 годині в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Mersedes- Benz Sprinter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, в якому в якості пасажира із Чехії в Україну слідував громадянин ОСОБА_2. Формою проходження митного контролю він обрав порядок проходження по каналу «зелений коридор». В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних /а.с.5-7 справи про попрушеня митних правил/, а саме: АСМО ««Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 08.11.2017р. через митний пост «Дяково» Закарпатської митниці ДФС громадянином ОСОБА_2 було ввезено легковий автомобіль марки «Opel Zafira», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 в режимі «транзит».

У відповідності до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Отже, враховуючи вищенаведене, громадянин ОСОБА_2, зобов'язаний був доставити транспортний засіб марки «Opel Zafira», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 у митницю в термін до 13.11.2017 року включно у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці. Фактично транспортний засіб станом на 24.01.2018 року не вивезено з митної території України, місце знаходження не відоме.

Так, згідно п.1.1. ч.1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, встановлено, що при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або вповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Отже, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Таким чином не підтверджено зазначені у позовній заяві факти того, що митнецею не надано належних та достовірних доказів того, що саме позивач ввіз на митну територію України автомобіль марки «Opel Zafira», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, оскільки у оформленому митницею зобов'язання про транзит зазначено саме позивача.

Ці самі обставивни підтверджені і даними допитаної у суді в якості свідка інспектора митниці ОСОБА_6, яка вказала, що 08.11.2017р. саме позивач подавав документи на митне оформлення автомобіля марки «Opel Zafira», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, він же перебував за кермом зазначеного авто, також вона його попередила про недопустимість порушення строків, визначених у ст.95 МК України..

Між тим, статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності! дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зазначені фактичні обставини справи стали правомірною підставою для винесення оскаржуваної постанови на підставі наступного:

Роздруківка інформації з центральної бази даних ЄАІС ДФС, яка є у матеріалах справи, засвідчує, що ТЗ марки «Opel Zafira», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 08.11.2017р. /а.с.6/ справи про порушення митних правил №4240/30500/17/ був переміщений по «зеленому коридору», що є елементом двоканальної системи проходження митного контролю.

Суд відповідно до ст.90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 366 МК України встановлено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний корлон України товари і транспортні засоби у відповідних обсягах (ч.2 ст. 366 МК України): не підлягають оподаткуванню митними платежами; не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території; не підлягають письмовому декларуванню.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України (ч.б ст. 366 МК України).

Імператив статті 487 Митного кодексу України вказує, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 Митного кодексу України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу, спростовуються твердження представника позивача щодо відсутності у матеріалах справи будь-яких документів, що підтверджують відношення позивача до вказаного автомобіля та його митного оформлення в режимі «транзит». Оскільки визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу, а тому, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Отже, виходячи із встановленого законодавством порядку митного оформлення транспортних засобів, що ввозяться громадянами з метою транзиту, автомобіль марки «Opel Zafira», моделі «GOLF», номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 був оформлений у режим транзиту на позивача, який пред'явив цей транспортний засіб для митного контролю, задекларував транспортний засіб та подавав відповідні документи, у яких був зазначений власником чи уповноваженою особою.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова про порушення митних правил №4220/30500/17 від 20.12.2017р. відносно позивача, є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування не має, а відтак у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

На підставі наведеного відповідно до ст. Митного кодексу України та керуючись ст.ст.2-3,5-6,8-11,13-14,73-77,90,139,242-246 суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_7 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання протиправною і скасування постанови в справі про поршуення митних правил №3921/30500/17 від 20.12.2017р. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції відповідно до ст.295 ч.1 КАС України подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду виготовлене 20.06.2018р.

ГоловуючийА. А. Надопта