Справа № 674/1136/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2018 року

Київ

справа №674/1136/16-а

адміністративне провадження №К/9901/32450/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 674/1136/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду, постановлену 23 лютого 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Полотнянка Ю.П., суддів Загороднюка А.Г., Драчук Т.О.,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області, у якому просив визнати неправомірними дії відповідача та та зобов'язати останнього провести йому перерахунок пенсії згідно з довідкою прокуратури Хмельницької області від 12.07.2016 №18-350 про заробітну плату, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, починаючи з 01.12.2015 без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2016 року позов задоволено і повному обсязі.

Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області оскаржило вказану постанову в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання Управління Пенсійного Фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнано неповажними причини пропуску цього строку.

Ухвалою цього ж суду від 23 лютого 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області заявило вимогу про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та передачу справи до Вінницького апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, заявник зазначає, що апеляційний суд дійшов хибного висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Визнаючи неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та, вподальшому відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу Управління подало після закінчення встановленого строку на її апеляційне оскарження і наведена у клопотанні причина пропуску строку апеляційного оскарження - повернення першопочатково поданої апеляційної скарги у зв'язку з невиконанням ухвали про залишення скарги без руху через несплату судового збору, - не є поважною причиною пропуску цього строку.

Такі застосування ч. 4 ст. 189 КАС України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) Верховний Суд вважає помилковим.

Так, як вбачається з матеріалів справи, вперше апеляційну скаргу Управлінням Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області було подано в межах строку, встановленого ст.186 КАС України.

Проте, встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ч.6 ст.186 КАС України, Вінницьким апеляційним адміністративним судом ухвалою від 28 вересня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху; надано 10-денний строк з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою від 26 жовтня 2016 року апеляційну скаргу повернуто заявникові з підстав не усунення недоліків скарги.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, Управлінням 06.10.2016 було сплачено судовий збір у розмірі 606,32 грн. (платіжне доручення № 427 - а.с. 58), тобто у межах строку, установленого для усунення недоліків першопочатково поданої апеляційної скарги.

Отже, після повернення скарги заявник повторно звернувся з апеляційною скаргою.

У клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги заявник звертав увагу суду на поважність причин його пропуску через неповернення йому апеляційним судом документа про сплату судового збору.

Таким чином, на час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі апеляційному суду були відомі вказані обставини.

Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Однак невірно застосував це положення усталеної судової практики до ситуації заявника.

Суд звертає увагу, що обставина, яка зумовила несвоєчасне звернення до суду мала об'єктивний характер, не залежала від самого апелянта, і мала характер істотної тимчасової перешкоди для своєчасної реалізації процесуальних прав.

Важливим в контексті забезпечення права на доступ до суду апеляційної інстанції є поведінка заявника, що свідчить про його незгоду з рішенням суду першої інстанції та намір оскаржити його до апеляційного суду. З огляду на вищенаведене, Суд дійшов висновку, що обставини, на які покликається апелянт, є поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження.

Отже, визнання неповажними причин попуску строку на апеляційне оскарження та відмова у відкритті апеляційного провадження, за встановлених обставин, а також без постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, порушує право заявника на апеляційне оскарження, перешкоджає провадженню у справі, а тому ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року є такими, що постановлено з порушенням ч.4 ст. 189 КАС України (у редакції, що діяла до 15.12.2017).

Відповідно частини 1 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області задовольнити.

Ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року у справі №674/1136/16-а скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду