Справа № 733/622/18
Суддя: Карапиш Т. В.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/622/18
№ 2-а/733/26/18
Рішення

Іменем України

"21" червня 2018 р. Ічнянський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Карапиш Т.В.

при секретарі Донченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення штрафу від 25 квітня 2018 року по виконавчому провадженні № 56035053,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській областізвернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 25 квітня 2018 року по виконавчому провадженні № 56035053. Свої позовні вимоги мотивувало тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 733/1888/17 від 06 грудня 2017 року, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області 13 березня 2018 року про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 01 січня 2016 року. 21 березня 2018 року на підставі даного виконавчого листа було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56035053. На виконання вищевказаної постанови державного виконавця Головне управління ПФУ у Чернігівській області 04 квітня 2018 року повідомило відділ примусового виконання рішень про те, що на підставі даного рішення суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року та 16 березня 2018 року здійснено доплату до пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року в сумі 5115,18 грн. Щомісячно з 01 квітня 2018 року пенсія виплачується в розмірі 4808,91 грн. Доплата пенсії за період з січня місяця 2016 року по грудень місяць 2017 року в розмірі 40405,27 грн. може бути виплачена головним управлінням лише після виділення коштів на їх фінансування із Державного бюджету України. Тобто позивачем вчинені всі можливі дії для добровільного виконання рішення суду, але виконати його в повному обсязі не мають змоги у звязку з відсутньою фінансовою можливістю.

26 квітня 2018 року Головне управління ПФУ у Чернігівській області отримало постанову головного державного виконавця про накладення штрафу по виконавчому провадженню № 56035053 від 25 квітня 2018 року за невиконання боржником рішення суду у встановлений строк без поважних причин.

Вважає оскаржувану постанову відповідача протиправною та незаконною, оскільки ними добровільно вжито (перерахунок пенсії) та вживаються (виплата пенсії) дії з виконання вищевказаного рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2017 року, а тому відсутні підстави вважати про невиконання без поважних причин рішення суду.

В звязку з чим просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області про накладення штрафу від 25 квітня 2018 року по виконавчому провадженні № 56035053.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити із підстав, викладених в позовній заяві.

Представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але надіслав суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що оскаржувана позивачем постанова про накладення на боржника штрафу винесена у відповідності до чинного законодавства та у спосіб і порядок визначений ним, оскільки Головним управлінням ПФУ у Чернігівській області рішення суду не виконано, а доводи, зазначені у позові та докази не підтверджують повного фактичного виконання рішення суду згідно виконавчого документу.

Відповідно до ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всі докази в сукупності, прийшов до висновку про задоволенняі позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов?язковими для виконання на всій території України. Принцип обов?язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов?язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

У відповідності до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Як встановлено в судовому засіданні на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 733/1888/17 від 06 грудня 2017 року, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області 13 березня 2018 року про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 01 січня 2016 року (а.с.29).

21 березня 2018 року було відкрито виконавче провадження № 56035053, що підтверджується копією постанови (а.с.4).

04 квітня 2018 року Головне управління ПФУ у Чернігівській області надіслало повідомлення відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про те, що на підставі вищевказаного рішення суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року та 16 березня 2018 року здійснено доплату до пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року в сумі 5115,18 грн. Щомісячно з 01 квітня 2018 року пенсія виплачується в розмірі 4808,91 грн. Доплата пенсії за період з січня місяця 2016 року по грудень місяць 2017 року в розмірі 40405,27 грн. може бути виплачена головним управлінням лише після виділення коштів на їх фінансування із Державного бюджету України (а.с.5-6).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до даного Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частини 5,6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм можливо дійти висновку про те, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення, а не за своєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, рішення, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Бурої М.В. від 25 квітня 2018 року у виконавчому провадженні № 56035053 за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов?язує боржника вчинити певні дії, накладено на боржника - Головне управління ПФУ у Чернігівській області штраф у розмірі 5100 гривень 00 копійок, зобов?язано останнього виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.8).

Судом встановлено, що на час винесення старшим державним виконавцем постанови про накладення штрафу 25 квітня 2018 року, рішення суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії було виконано УПФУ та частково здійснено доплату. Невиконаною лишилась частина щодо виплати донарахованої пенсії за період з січня місяця 2016 по грудень місяць 2017 року.

З аналізу статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними в розумінні наведених норм Закону можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 року №384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв'язку з відсутністю державного асигнування.

Згідно наявного в матеріалах справи листа від 28 березня 2017 року, Пенсійний фонд України звертався до Міністерства соціальної політики України, як головного розпорядника коштів про необхідність виділення додаткових асигнувань (а.с.9).

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, відповідному пенсіонерові, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Як вже встановлено судом, вимога про перерахунок пенсії ОСОБА_1 позивачем виконана в повному обсязі та частково здійснена доплата.

Правова позиція з приводу того, що не виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернігівській областів частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення державою у вигляді додаткових асигнувань не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, підтверджена постановою Верховного Суду від 24.01.2018 року в справі № К/9901/1598/18 405/3663/13-а.

Таким чином, станом на 25 квітня 2018 року у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення з позивача штрафу. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що постанова про накладення на позивача штрафу, як рішення суб'єкта владних повноважень, не відповідає вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, оскільки прийнята необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Тому позов про визнання її протиправною та скасування підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача підлягають документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 122, 139, 229, 241-246, 250,255, 293, 295 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 19,124 Конституції України, ст. 8 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст.ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу від 25 квітня 2018 року у виконавчому провадженні № 56035053.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (р/р № 1154, МФО 353553, банк отримувач філія- Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», ) судові витрати в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Карапиш