Справа № 810/1352/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1352/17 Головуючий у І інстанції - Басай О.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м.Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29.03.2017 року № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29.03.2017 року № .

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення прийнято в межах компетенції контролюючого органу, на підставі норм чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.04.2003 року Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою місця проживання: 08061, Київська обл., Макарівський район, с.Ясногородка, вул.Підлісна, буд.37, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.04.2017 року №.

Посадовими особами Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено планову документальну виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, ФОП ОСОБА_2 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За наслідками перевірки складено акт від 23.12.2016 року № 1677/10-31-13/, яким встановлено порушення вимог пункту пункту 2 частини 1 статті 7, частини 11 статті 8, частини 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (із змінами та доповненнями), в частині заниження чистого доходу з якого відраховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року на загальну суму 179696,47 грн (з урахуванням максимальної величини 222208,00 грн), що призвело до заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з сум доходу від здійснення підприємницької діяльності, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% в сумі 77106,11 грн.

23.12.2016 року Відповідачем на підставі акта перевірки прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- на суму 77106,11 грн.

Також, 12.01.2017 року за наслідками донарахування 77106,11 грн єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, контролюючим органом прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким на Позивача накладено штраф у розмірі 7710,61 грн (том 1, а.с. 51).

У той же час, за наслідками адміністративного оскарження, ГУ ДФС у Київській області прийнято рішенням від 23.02.2017 року № 436/ФОП/10-36-01-04, яким рішення від 12.01.2017 року № скасовано

При цьому ГУ ДФС у Київській області зазначило, що Ірпінським відділенням Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області правомірно застосовані штрафні санкції за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. Водночас, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12.01.2017 року № винесене з порушенням вимог підпункту 3 пункту 2 розділу VII Інструкції № 449. Так, у зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу що покращення інвестиційного клімату України» від 21.12.2016 року № 1797-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, внесено зміни у статтю 19-1 Податкового кодексу України, якою визначено перелік функцій контролюючого органу.

29.03.2017 року податковий орган на підставі пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким на позивача накладено штраф у розмірі 7710,61 грн. (том 1, а.с. 16).

Задовольняючи вказаний адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.05.2017 року у справі № 810/1124/17, яка набрала законної сили 22.08.2017 року скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.12.2016 року № Ф-012710311, яка є похідною від оскаржуваного рішення, яким застосовано до Позивача штрафні санкції.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

За приписами пункту 2 частини 1 статі 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Пунктом 1 частини 2статті 6 Закону № 2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується, для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (ч.11 ст.8 Закону № 2464-VI).

Положеннями частини 2 статті 9 Закону № 2464-VI передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

За приписами пункту 3 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом під час перевірки донараховано Позивачу 179696,47 грн чистого доходу (прибутку) за 2015 рік, та збільшено базу оподаткування єдиним соціальним внеском до 703580,60 грн.

Також, з урахуванням максимальної величини єдиного соціального внеску Відповідачем збільшено суму доходу, на яку нараховується єдиний соціальний внесок на 222208,00 грн - до 259352,00 грн.

Тобто, податковим органом донараховано Позивачу 77106,11 грн єдиного соціального внеску.

У той же час, постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.05.2017 року у справі № 810/1124/17 адміністративний позов ОСОБА_2 до Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 23.12.2016 року № Ф- задоволено. Вказане рішення набрало законної сили 22.08.2017 року.

Суд у справі № 810/1124/17 зазначив, що Відповідач не повинен був застосовувати в своїх розрахунках єдиного соціального внеску Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449. Відтак, суд прийшов до висновку, що складена Ірпінським відділенням Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області вимога про сплату боргу (недоїмки) від 23.12.2016 року № Ф-, на підставі акта перевірки № 1677/10-31-13/ від 23.12.2016 року, підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з частиною 2 статті 255 КАС України визначено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Слід зазначити, що штрафні санкції, нараховані оскаржуваним рішенням, нараховуються за донарахування єдиного внеску.

Отже, постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.05.2017 року у справі № 810/1124/17 встановлено, що Відповідачем не доведено правомірність та законність донарахування Позивачу єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 77106,11 грн, а тому до Позивача не можуть бути застосовані штрафні санкції за його донарахування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315, ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 21.06.2018 року.