Справа № 805/1483/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 р. Справа№805/1483/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття рішення: 15 год. 55 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

за участю представників сторін:

представника позивача ОСОБА_1, довіреність

представника відповідача ОСОБА_2, довіреність

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про скасування рішення комісії ДФС України від 18.01.2018 року № 563988/39463271 про відмову в реєстрації податкової накладної № 29 від 14.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 29 від 14.12.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірне рішення не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення. На думку позивача, фіскальним органом в порушення пп. 201.12.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567. При цьому, в спірному рішенні не наведено обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкової накладної, складеної ТОВ «СП «Свинець».

У момент здійснення господарських операцій позивач та його контрагент були зареєстровані платниками податку на додану вартість, про що свідчать дані офіційного веб-сайту ДФС України, а отже підставою для виникнення права на податковий кредит є отримання товарів та послуг за видатковою накладною та надання послуг за актом прийняття послуг. Факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує а ні факту здійснення платником податків господарських операцій, а ні факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2018 року відкрито провадження у справі № 805/1483/18-а в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні 15.05.20018 року о 14 год.30 хв.

У підготовчому засіданні 15.05.2018 року оголошено перерву до 13.06.2018 року.

21 травня 2018 року представником відповідача через відділ документообігу та архівної роботи суду надано відзив на позов, в якому, окрім іншого зазначено, що відповідачем, на виконання положень п. 201.16 ст. 201 ПК України ТОВ «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» було надіслано квитанцію № 1 щодо зупинення реєстрації податкової накладної з підстав відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. 3а результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРШ відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567 та/або Таблицю даних платника податків яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Позивачем до ДФС України направлено повідомлення з додатками, у т.ч. договір поставки № 5/4-17 від 14.11.2017 року за умовами якого ТОВ «СП «Свинець» зобовязується поставити ТОВ «Мегатекс» свинець в асортименті згідно рахунку, а покупець зобовязується прийняти цей товар та оплатити 100% його вартості впродовж 5 банківських днів згідно з рахунком. Разом з цим, позивачем до ДФС України розрахункові документи, банківські виписки, тощо на підтвердження сплати за отриманий товар або додаткові угоди надані не були, натомість було надано Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, однак умовами наданого договору поставки такий спосіб розрахунків не передбачений.

Оскільки позивачем були надані не всі документи, визначені у переліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 та передбачені умовами Договору, тобто надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення від 12.12.2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 29 від 18.01.2018 року.

30.05.2018 року до відділу документального забезпечення Донецького окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив до позовної заяви, в якій позивач додатково зазначив, що у спірному рішенні відповідачем не було вказано, які саме документи складені з порушення законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Також, відповідачем не досліджувались фактичні обставини щодо змісту та умов угоди, зобовязань сторін за договором та порядку оплати вартості робіт.

У підготовчому засіданні 13.06.2018 року повноважні представники сторін надали суду письмове клопотання в якому просили суд закрити підготовче провадження у справі та призначити судовий розгляд справи по суті на 13.06.2018 року. Протокольною ухвалою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.06.2018 року на 14.30 хв.

У судовому засіданні 13.06.2018 року повноважний представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Повноважний представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Донецький окружний адміністративний суд встановив, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 29.10.2014 року за № 00005009, код субєкта господарювання за . ОСОБА_3 № 016 з реєстру платників податку на додану вартість від 01.12.2014 року, виданого Костянтинівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області 17.11.2014 року, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 41.

Основний вид економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» згідно КВЕД 24.43 є виробництво свинцю, цинку та олова.

14 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» та ТОВ «Мегатекс» було укладено договір поставки № 5/4-17, згідно умов якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених Договором, відповідно до заявок покупця поставляти товар, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти товар та оплатити його вартість за цінами, вказаними у відповідних видаткових накладних та/або Специфікаціях.

ОСОБА_3 Специфікації № 1 до Договору поставки № 5/4-17 від 14.11.2017 року сторони вказаного Договору узгодили специфікацію, згідно якої товар : Свинець марки С2С та свинець РВ985R у сумі 1 135 684,96 грн. та умови оплати, а саме за фактом поставки впродовж 5 банківських днів, згідно з виставленим рахунком.

20.12.2017 року ТОВ «Мегатекс» та ТОВ «СП «Свинець» уклали угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.12.2017 року, згідно якої Сторони дійшли згоди про припинення зобовязань шляхом заліку взаємних вимог за вказаними в угоді документами, в яких вони є сторонами.

Так, ТОВ «Мегатекс має грошові вимоги до ТОВ «СП «Свинець», які виникли на підставі продажу Товару згідно умов Договору № 81 від 26.10.2017 року. Строк виконання зобовязання для зарахування зустрічних однорідних вимог по розрахунку настав на суму 3 310 670,10 грн., згідно видаткових накладних № 2790 від 14.12.20017 року на суму 1 637 932,08 грн. та № 2824 від 19.12.2017 року на суму 1 672,738,02 грн.

При цьому, ТОВ «СП «Свинець» має грошові вимоги до ТОВ «Мегатекс», які виникли на підставі продажу Товару згідно умов договору № 5/4-17 від 14.11.2017 року на суму 3 310,670,10 грн. згідно видаткових накладних № 896 від 14.12.2017 року на суму 1 637 932.08 грн. та № 912 від 19.12.2017 року на суму 1 672 738,02 грн.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Сторони домовились здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 3 310 670,10 грн. Після зарахування вищезазначених зустрічних однорідних вимог сума грошової вимоги ТОВ «Мегатекс» до ТОВ «СП «Свинець» в розмірі 3 310 670,10 грн. та ТОВ «СП «Свинець» до ТОВ «Мегатекс» в розмірі 3 310 670,10 грн. вважаються погашеними, а зобовязання сторін по вище зазначеним вимогам припиненими.

На виконання Договору поставки № 5/4-17, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» відвантажено в адресу ТОВ «Мегатекс» () готову продукцію: свинець С2С у кількості 19,965 т. згідно рахунку № 372 від 13.12.2017 року та виписано на адресу видаткову ТОВ «Мегатекс» видаткову накладну № 896 від 14.12.2017 року на суму 1 637 932,08 грн. (в т.ч. ПДВ 272 988,68 грн.).

ОСОБА_3 підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

ОСОБА_3 пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

На виконання вищенаведених норм податкового законодавства ТОВ «СП «Свинець» при здійсненні вищевказаної поставки згідно Договору поставки № 5/4-17 від 14.11.2017 року (свинець С2С) згідно видаткової накладної № 896 від 14.12.2017, було складено податкову накладну № 29 від 14.12.2017 та направлено 12.01.2018 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

12 січня 2018 року ДФС України було створено квитанцію № НОМЕР_1, якою зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідають критеріям оцінки ступеня ризику визначеному пунктом 6 Критеріїв оцінки ступенів ризику, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. затверджених наказом МФУ №567 від 13.06.17. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 7801.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

12.01.2018 ТОВ «СП «Свинець»» надало до ДФС України повідомлення № 3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/PK, реєстрація якої зупинено, в якому зазначено, що в доповнення к цьому повідомленню щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим у реєстрації в ЄРПН податковій накладній № 29 від 14.12.2017 року ТОВ «СП «Свинець» надає пояснення в додатку (документ довільного формату № 1 від 12.01.2018 року) та копії документів бухгалтерського обліку (документи довільного формату №№ 2-17 від 12.01.2018 року згідно наказу Мінфіна України № 567 від 13.06.2017 року «Вичерпний перелік документів, достатніх для ухвалення рішення про реєстрацію податкової накладної»).

Між цим, судом встановлено, що до ДФС України ТОВ «СП «Свинець» надані всі матеріали, що підтверджують реальність господарської операції з постачання свинцю на адресу ТОВ «Мегатекс», а саме копії договору поставки № 5/4-17 від 14.11.2017 року, угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.12.2017 року, оборотно сальдова відомість по рахунку 36 по ТОВ «СП «Свинець» за грудень 2017 року, картка рахунку 3611 за накладною від 14.12.2017 року, картка рахунку 26 за грудень 2017 року, рахунок на оплату № 372 від 13.12.2017 року, видаткова накладна № 896 від 14.12.2017 року, податкова накладна № 29 від 14.12.2017 року, довіреність № 1952 від 13.12.2017 року, товарно транспортна накладна № Р896 від 14.12.2017 року, відомості бухгалтерського обліку по проведенню операцій в рамках договору № 5/4-17 від 14.11.2017 року, штатний розклад, витяг 016 з реєстру платників податку на додану вартість, акт № 4 від 18.06.2015 року обстеження місцевими державними адміністраціями спеціалізованих металургійних переробних підприємств, статут, виписка з ЄДРПОУ, довідка статистики.

18 січня 2018 року ДФС України прийнято рішення № 563988/39463271 про відмову в реєстрації податкової накладної № 29 від 14.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що комісією ДФС не взято до уваги те, що розрахунки за реалізований товар (свинець С2С) здійснено шляхом взаємозаліку відповідно до угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.12.2017 року, складеної між ТОВ «СП «Свинець» та ТОВ «Мегатекс». При цьому, передача готової продукції свинцю С2С у кількості 19,965т. ТОВ «СП «Свинець» в адресу ТОВ «Мегатекс відбувалась на складі ТОВ «СП «Свинець» за адресою м. Костянтинівка, вул. Б. Хмельницького, 1, за рахунок покупця (ТОВ «Мегатекс»), що підтверджується товарно транспортною накладною № Р896 від 14.12.2017 року, яку було надано до ДФС України.

За правилом першої події, ТОВ «СП «Свинець» при реалізації товару на користь ТОВ «Мегатекс» було виписано та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 29 від 12.01.2017 року.

Як передбачено пп. 201.16.1 ст. 201 Податкового кодексу України, для «розблокування» реєстрації ПН платник податків може подати письмові пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої ПН/PK в ЄРПН.

Керуючись зазначеним приписом, ТОВ «СП «Свинець» було надано до ДФС копії вищезазначених документів.

Відповідно до Положень постанови КМУ від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» передбачається, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

У рішенні комісії ДФС від 18.01.2018 № 563988/39463271 в реєстрації ПН було відмовлено саме з підстави «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування».

Суд зазначає, що первинні документи, оформлені в рамках господарської діяльності по постачанню ТОВ «Мегатекс» товару від ТОВ «СП «Свинець» не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу статтей 198, 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Таким чином, первинні документи засвідчують факт реального виконання ТОВ «СП «Свинець» та його контрагентом господарських зобов'язань.

При цьому, ДФС не спростовано встановленої ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності вчинених підприємствами правочинів, та взагалі не досліджувались фактичні обставини щодо змісту та умов проведених господарських операцій.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Щодо аналізу господарських операцій між ТОВ «СП» Свинець» та його контрагентом ТОВ «Мегатекс» в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Суд також зазначає, що оскаржуване рішення Комісії ДФС України від 18.01.2018 року № 563988/39463271 про відмову в реєстрації податкової накладної № 29 від 14.12.2017 року є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, рішення фіскального органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

ОСОБА_3 з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняте не у спосіб визначений законом, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги позивача про зобовязання відповідача зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, ПН/РК, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРНП;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної ПН/РК в ЄРНП.

ОСОБА_3 пунктів 19, 20 Порядку №1246 ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію ПН/РК;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію ПН/РК (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації ПН/РК, яке набрало законної сили, такі ПН/РК реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачено іншого ефективного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінного від зобовязання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв'язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, порушеного оскаржуваними рішеннями. Що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України (Case Of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) констатував: «50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A № 18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

З урахуванням зазначеного вище, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

А згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_3 з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

ОСОБА_3 частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 18.01.2018 року № 563988/39463271 про відмову в реєстрації податкової накладної № 29 від 14.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 29 від 14.12.2017 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване Підприємство «Свинець» (85102, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Богдана Хмельницького, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа 8, ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 3 524 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири гривні) 00 коп., сплачену платіжним дорученням № 732 від 21.02.2018 року.

Вступну та резолютивну частину рішення складено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 13 червня 2018 року в присутності представників сторін, що з'явилися.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22 червня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кочанова П.В.