Справа № 22-а - 937/11
Суддя: Цюра Т. В.
Дата ухвалення: 2011-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 22-а/1590/3611/11
Номер справи місцевого суду: 22-а - 937/11
Головуючий у першій інстанції Непорада
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2011 року м. Одеса

Колегія суду апеляційного суду Одеської області в складі :

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 8 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 Яковліни до управління пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси про нарахування недоплаченої державної соціальної допомоги як дитині війни,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, в якому просить відновити їй пропущений строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року по 31.01.2007 року, та зобовязати Головне управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси нарахувати їй недоплачену державну соціальну допомогу як дитині війни за 2006-2007 роки у розмірі 2733,30 грн., посилаючись на те, що вона є дитиною війни і повинна отримувати в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси підвищення до пенсії передбачену Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Однак відповідач таку державну допомогу не виплачує, чим порушуються законні права позивача.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 8 вересня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання відмови незаконною та зобовязання вчинити певні дії - задоволено частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30 % мінімального розміру пенсії за віком з розрахунку за період з 09 липня 2007 року до 30 вересня 2007 року із розрахунку - 123,02 грн. на місяць; з жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року із розрахунку 124, 53 грн.

В іншій частині адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси ставиться питання про скасування постанови суду та винесення нового рішення про відмову в позовних вимогах в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, перевіривши, законність і обгрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України Закону України «Про соціальний захист дітей війни», останнім, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни. Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року позивач має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30%.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з неналежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Правильно встановивши обставини справи, суд першої інстанції при винесенні рішення допустив порушення норм процесуального права, а саме.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» ( з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального, захисту») у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно при виріщенні справи та задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача провести виплату підвищення до пенсії позивачеві за 2007 рік, судом першої інстанції було враховано з якого періоду (дати) зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відновлено та визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), у 2007 році з 09 липня 2007 року з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення.

Отже, позивач відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на підвищення пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визнав право позивача на підвищення пенсії за 2007 рік відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого, цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом 21 січня 2009 року, однак просила відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 31.12.2007 року, та зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси нарахувати на її користь недоплачену їй, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006- 2007 року в сумі 2733,30 грн. За захистом свого права на нарахування на її користь щомісячної державної соціальної допомоги за 2008 рік позивачка не зверталась.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України ( в редакції від 06 липні 2005 року), позивачем було порушено строк звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідач в клопотанні вказує на пропуск строку позивачем та просив відмовити у задоволенні позову.

Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першоїї інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постанову суду першої інстанц необхідно скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 195, 197, 198, 202, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси

-задоволити в повному обсязі.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 8 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 Яковліни до управління пенсійного фонду в Київському районі м. Одеси про нарахування недоплаченої державної соціальної допомоги як дитині війни - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в адміністративному позові ОСОБА_1 Яковліні відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через пять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.В.Цюра

Судді: Є.С.Сєвєрова

ОСОБА_2