Справа № 805/4162/17-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2018 року справа №805/4162/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В.,

при секретареві судового засідання Святодух О.Б.,

з участю представника відповідача Яресько К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі № 805/4162/17-а (головуючий І інстанції Шувалова Т.О. м.Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м.Маріуполя» про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Донецької обласної державної адміністрації в особі Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальний заклад Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Маріуполя в якому просив: зобов`язати Донецьку обласну державну адміністрацію в особі Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації перереєструвати видане ОСОБА_2 27 січня 1993 року Донецькою обласною державною адміністрацією на підставі Постанови КМУ від 18 липня 1991 року № 44 безстрокове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС синього кольору категорії 2 та видати позивачу безстрокове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1986 році категорії 2 серії А, зразок якого затверджений Постановою КМУ №51 від 20 січня 1997 року (з урахуванням уточнених позовних вимог, том 1 арк.спр. 164).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації в особі Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальний заклад Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Маріуполя про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі. (арк.справи 138-143)

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов повністю через порушення норм матеріального та процесуального права. (арк.справи 153-167)

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення та рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов наступних висновків.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 27 січня 1993 року Донецькою обласною державною адміністрацією видано ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2 серії НОМЕР_1 . На даний час посвідчення є недійсним, що сторонами не заперечується.(том 1 арк.справи 10).

З протоколу засідання Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства праці та соціальної політики України (ділі - Комісія) від 27 січня 2005 року №3 вбачається, що Комісією було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у відновленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зв`язку із відсутністю первинних документів (том 1, арк.справи 11-12). В подальшому, Комісією прийнято рішення, оформлене протоколом засідання Комісії від 26.08.2015 року №89 про підтвердження вищенаведеного рішення від 27 січня 2005 року №3 (том 1 арк.справи 14).

Не погодившись з рішенням Комісії від 26.08.2015 року №89 позивач оскаржив його у судовому порядку.

Так, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року, яка набрала законної сили 05 листопада 2016 року, у справі № 805/1516/16-а було скасовано рішення Комісії від 26 серпня 2015 року № 89 та зобов`язано Міністерство праці та соціальної політики України в особі Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повторно розглянути звернення ОСОБА_1 стосовно підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії на черговому засіданні з урахуванням всіх наданих ОСОБА_1 підтверджуючих документів ( том 1 арк.справи 66-68).

30 червня 2017 року Комісією прийнято рішення, зміст якого викладено в протоколі № 110: Матеріали справи щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 розглянуто. Підтвердити статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 (том 1 арк.справи 228-229).

При цьому, колегія суддів зазначає, що Комісією у вищезазначеному рішенні не вирішено питання стосовно встановлення категорії 2 позивачу: або відмовлено ОСОБА_1 у підтвердженні статусу 2 категорії або підтверджено йому статус 2 категорії учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

11 липня 2017 року заступником голови Комісії було скеровано лист № 314/0/78-17 на адресу Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, в якому зазначено: розглянути питання щодо визначення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії з урахуванням документів, які містяться в справі та про результати розгляду повідомити Мінсоцполітики і представника позивача (том 1 арк.справи 16-17).

Колегія суддів зазначає, що протокол засіданні Комісії від 30 червня 2017 року № 110, прийнятий на виконання судового рішення, не містить того, що Комісія, як колегіальний орган, дійшла висновку направити Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації документи особової справи ОСОБА_1 для вирішення питання визначення статусу 2 категорії. Тобто, не зрозуміло чому заступником голови Комісії було самостійно прийнято рішення про направлення матеріалів особової справи ОСОБА_1 на адресу Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, без відповідно рішення про це Комісії. При цьому, саме за судовим рішенням вирішення цього питання було покладено судом на Комісію, а не на Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, який також виступав у справі у якості відповідача (том 1, арк. справи 66-68).

При цьому, ані протокол засідання Комісії від 30 червня 2017 року №110, ані лист заступника голови Комісії від 11 липня 2017 року №314/078-17 не містить підтвердження Комісією статусу 2 категорії позивачу або висновку, що Комісія доручає Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації видати позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії (том1 арк.спр. 16-17).

07 серпня 2017 року Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації виконуючи лист заступника голови Комісії, скерував на адресу позивача лист за № 04327/01-10, в якому зазначив, що для позитивного вирішення питання про визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, позивачу необхідно надати: посвідчення про відрядження в зону відчуження або довідку про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту), (арк.спр. 18-19).

Позивач, не надаючи відповідь на вищевказаний лист, звернувся з даним позовом до суду вважаючи, що в матеріалах його особової справи достатньо документів, для вирішення питання щодо перереєстрації та видачі посвідчення учасника з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2, однак, відповідачем офіційно не відмовляється у встановленні статусу позивачу, але затягується процес встановлення статусу учасника 2 категорії та неправомірно вимагається довідка про заробітну плату, форма якої затверджена Наказом Мінсоцполітики від 12 жовтня 2012 року № 644. При цьому, позивач вказує на те, що третьою особою - Комунальним закладом Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Маріуполя - не видається йому довідка про заробітну плату, форма якої затверджена Наказом Мінсоцполітики від 12 жовтня 2012 року № 644.

На час звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачем не розглянуто лист заступника голови Комісії Мінсоцполітики від 11 липня 2017 року № 314/0/78-17 та не надано жодної відповіді ані Комісії, ані позивачу.

Колегія суддів зазначає, що позивач при зверненні з позовом до суду визначив як відповідача в даній справі Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, та не просить суд визнати дії або бездіяльність відповідача протиправною щодо несвоєчасного виконання відповідачем листа заступника голови Комісії Мінсоцполітики від 11 липня 2017 року № 314/0/78-17 та не оскаржує вимоги листа відповідача від 07 серпня 2017 року № 04327/01-10. Позивач просить суд зобов`язати відповідача перереєструвати та видати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що відповідач має повноваження на проведення перереєстрації посвідчення позивача, виданого у 1986 році, суд виходить з наступного.

04 лютого 1997 року Кабінетом Міністрів України №135 було прийнято Постанову №135 Про перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі- Постанова КМУ №135).

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №135 визнано за необхідне провести у період до 1 травня 1998 року перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно з Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51.

Міністерству з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям для проведення цієї перевірки утворити тимчасові комісії та затвердити відповідні положення, в яких, зокрема, повинно бути визначено, що:

головами тимчасових комісій є заступники керівників цих органів, які займаються проблемами, пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи;

до складу тимчасових комісій входять фахівці управлінь у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, архівних органів, військових комісаріатів, громадських організацій чорнобильців;

тимчасові комісії розглядають первинні документи, на підставі яких видано посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС", заслуховують пояснення громадян, представників державних органів, громадських організацій, перевіряють інші докази;

рішення тимчасових комісій щодо перевірки правильності видачі посвідчень оформляються протоколами, які підписуються головою та секретарем комісії.

Згідно пункту 2 Постанови КМУ №135, матеріали проведеної перевірки та рішення тимчасових комісій передаються відповідно Міністерству з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 135 визначено, що Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями у посвідченнях, щодо правильності видачі яких немає сумнівів, на правій сторінці по діагоналі зліва направо ставиться штамп червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці сторінки робиться запис про дату перереєстрації за підписом заступника керівника, який скріплюється печаткою.

У разі коли документи, згідно з якими було видано посвідчення, не дають змоги підтвердити статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, посвідчення підлягає вилученню за рішенням органу, яким це посвідчення видано, а якщо це питання є спірним, відповідні матеріали надсилаються органами, якими вони видані, на розгляд спірної комісії при Міністерстві з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51 було затверджено нові зразки посвідчень, що видаються та дозволено тимчасово до виготовлення нових посвідчень видавати виготовленні бланки посвідчень затверджених Постановою КМУ від 25 серпня 1992 року №501.

Згідно пункту 3 Порядку №51, зокрема, у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.

Відповідно абзацу 2 пункту 12 Порядку №51 спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Таким чином, з аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що у чітко визначений термін - до 01 травня 1998 року перевірка правильності раніше виданих посвідчень покладалась на тимчасово утворені комісії, до складу якої повинні були входити фахівці управлінь у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, архівних органів, військових комісаріатів, громадських організацій чорнобильців. Рішення тимчасових комісій, у разі відсутності сумнівів у їх видачі передавалось, серед іншого, обласним державним адміністраціям для проставляння в посвідченні штампу Перереєстровано. У разі коли документи не давали змоги підтвердити статус і це питання було спірним, документи передавалась органом, який видав посвідчення, на розгляд спірної комісії при Міністерстві.

Тобто, повноваження обласних державних адміністрацій чітко регламентовані приписами Порядку №51 та Постанови КМУ №135, зокрема, наділяють їх правом проводити перереєстрацію раніше виданих посвідчень лише за відповідним висновком або тимчасової комісії, або за рішенням спірної Комісії про підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач у позовній заяві вказував на те, що посвідчення у нього вилучалось та в травні 1998 року було повернуто. Разом з цим, посвідчення позивача наявне в матеріалах справи видане у 27 січня 1993 року не містить штампу Перерееєстровано (том1, арк.справи 10).

З наданої позивачем копії листа Управління у справах захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виконавчого комітету Донецької обласної Ради народних депутатів від 21 травня 1998 року вбачається, що рішенням Тимчасової комісії облдержадміністрації від 28 квітня 1998 року (протокол №89-К) документи на постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 були скеровані на спірну комісію МЧС України для вирішення питання як постраждалого наслідок аварії на ЧАЕС (том 2, арк.справи 116).

Тобто, тимчасовою комісією ще в 1998 році встановлено спірність питання статусу позивача та вирішено передати документи позивача на розгляд спірної комісії для підтвердження статусу та перевірки раніше виданого посвідчення. Матеріали справи не містять доказів того, що за результатом розгляду документів позивача рішенням спірної комісії МЧС України було визначено або підтверджено статус позивача та скеровано Донецькій обласній державній адміністрації рішення яким підтверджено статус позивача, відповідно до якого Донецька обласна державна адміністрації повинна була або видати нове посвідчення, або проставити штамп Перереєстровано.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що позивач ніколи не мав статус постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС як зазначено у листі Управління у справах захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виконавчого комітету Донецької обласної Ради народних депутатів від 21 травня 1998 року, тому тимчасова комісія у 1998 році розглядала інше питання, а не перевірку правильності раніше виданого посвідчення як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки відповідно до статті 9 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до загального поняття: осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесено і учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і потерпілих від Чорнобильської катастрофи, і громадян, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт та інших осіб. Тобто, всі ці особи є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що перереєстрація раніше виданих посвідчень мала відбуватись обласними державними адміністраціями лише у разі безспірності їх видачі за рішеннями тимчасових комісій або спірних комісії, за умови якщо цими комісіями було підтверджено правильність раніше виданих посвідчень відповідної категорії учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Оскільки, рішення тимчасової комісії у 1998 році про правильність видачі посвідчення позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відсутнє, а також відсутнє рішення спірної комісії при МЧС України куди передавались документи позивача ще у 1998 році, а також відсутнє рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Мінсоцполітики України, на розгляді його за рішенням суду знаходиться питання визначення статусу позивача, колегія суддів вважає, що підстави для перереєстрації посвідчення позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії від 27 січня 1993 року, у Донецької обласної державної адміністрації в особі Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації відсутні.

Також колегія суддів позбавлена можливості застосувати до спірних правовідносин вимоги ч.2 ст.9 КАС України, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції, а позивачем та судом першої інстанції не визначений як відповідач Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства праці та соціальної політики України.

За таких обставин, позовні вимоги в частині зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію в особі Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації перереєструвати видане ОСОБА_2 27 січня 1993 року Донецькою обласною державною адміністрацією на підставі Постанови КМУ від 18 липня 1991 року № 44 безстрокове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС синього кольору категорії 2 задоволенню не підлягають.

Щодо доводів позивача про зобов`язання відповідача видати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 51, інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Згідно абзацу 2, 3 пункту 10 Порядку № 51 видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Разом з цим, відповідно до абзаців 3-5 пункту 12 Порядку №51 спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

З аналізу вищенаведеного нормативно-правового акту вбачається, що видача посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС віднесена до повноважень, зокрема, обласних державних адміністрацій за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання у разі відсутності спірних питань.Вирішення спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці.

Тобто, відповідач має повноваження видати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в двох випадках: самостійно, у випадку безспірності документів позивача, або за рішенням спірної Комісії при Мінсоцполітики яким підтверджено відповідний статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Абзацом 4 пункту 12 Порядку №51 саме рішення Комісії є підставою для видачі обласними державними адміністраціями посвідчень відповідної категорії.

Спірність питання визначення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії перебуває на розгляді Комісії Мінсоцполітики ще з 1998 року, про що свідчить витяг з протоколу Комісії від 29.10.1998 року №288 яким вирішено безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 . В подальшому Комісією неодноразово приймались зовсім різні рішення і про підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і про відмову у відновленні статусу (протоколи Комісії: від 13.04.2000 року №368, від 27.01.2005 року №3, № 89 від 26.08.2015 року) том 1 арк.справи 55-58).

При цьому, колегія суддів зауважує, що саме за рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року по справі № 805/1516/16а вирішення питання щодо підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії було покладено судом на Комісію, а не на Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, який також виступав у справі у якості відповідача (том 1, арк. справи 66-68).

Колегія суддів зазначає, що доводами апеляційної скарги також є те, що відповідно до Порядку № 51 учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості днів віднесені до 2 категорії. Селище Бобер Поліського району Київської області віднесено до зони відчуження, тобто перебування у ньому незалежно від кількості днів надає право на 2 категорію учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС. Довідка Маріупольського міського відділу охорони здоров`я від 04 січня 1993 року № 5 видана позивачу, містить відомості про розмір сплаченої позивачу за часі відрядження підвищеної заробітної плати в сумі 274,52руб., та підтверджує перебування позивача у селище Бобер у період з 08 травня 1986 року по 17 травня 1986 року Також представник позивача вказує, що табелі індивідуального робочого часу також підтверджують ці обставини. Тобто, відповідно до апеляційної скарги, у сукупності ці документи є належними доказом перебування позивача у зоні відчуження, яке надає йому право на встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Колегія суддів вважає дані доводи помилковим з огляду на те що оцінку цим документам, повинна спочатку надати Комісія, яка уповноважена розглядати та вирішувати спірні питання, і на розгляді якої за рішенням суду знаходиться вирішення цього питання. Лише після ухвалення Комісією відповідного рішення, у разі його оскарження у судовому порядку, суд має повноваження перевіряти рішення суб`єкта владних повноважень чи прийнято воно з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За приписами пункту 12 Порядку №51 вирішення спірних питань віднесено до повноважень Комісії. Саме на розгляді Комісії за рішенням суду перебуває розгляд питання щодо підтвердження статусу позивача 2 категорії.

За приписами абзацу 4 пункту 12 Порядку №51 саме рішення Комісії є підставою для видачі обласною державною адміністрацією посвідчення відповідної категорії.

Отже, делегування Комісією вирішення питання щодо встановлення Детюку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, який не має повноважень розглядати спірні питання, за своєю суттю не є виконанням судового рішення.

Рішення Комісії, оформлене протоколом від 30 червня 2017 року № 110 за змістом: Матеріали справи щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 розглянуто не містить чітко визначеного висновку, яким чином воно розглянуто Комісією: або відмовлено у визначенні статусу позивачу, або підтверджено його статус, тому відсутність чіткого висновку Комісії, прийнятого у межах своїх повноважень, позбавляє Донецьку обласну державну адміністрацію в особі Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації права видавати посвідчення позивачу 2 категорії.

Колегія суддів звертає увагу позивача, що видача посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС Донецькою обласною державною адміністрацією в особі Департаменту соціального захисту населення це завершальна стадія, яка може відбутись у разі підтвердження позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства праці та соціальної політики України.

Відсутність чіткого рішення Комісії на виконання рішення суду по справі №805/1516/16а призводить до невирішення питання щодо статусу позивача як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії, як наслідок, підстави для видачі посвідчення відповідачем, на теперішній час, відсутні.

Під час розгляду даної справи в суді, 20 лютого 2018 року відповідачем, на підставі п.12 Порядку №51, повернуто на адресу Комісії особову справу ОСОБА_1 та пояснювальну записку із зазначенням причин неможливості встановити статус позивачу, у зв`язку зі спірністю документів особової справи (том 2 арк.справи 35-46).

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що оскільки на даний час спірне питання щодо статусу позивача як учасника ліквідації наслідків аварії не вирішено Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства праці та соціальної політики України та не прийнято Комісією чіткого висновку щодо статусу позивача, за таких обставин, вимога позивача про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2, є передчасною.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача видати позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 також задоволенню не підлягають.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неправомірне вимагання відповідачем довідки про заробітну плату, форма якої затверджена Наказом Мінсоцполітики від 12 жовтня 2012 року № 644 колегія суддів вважає їх необгрунтованими, оскільки в листі Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 07 серпня 2017 року за № 04327/01-10 міститься лише посилання на довідку про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту (том 1 арк.спр. 18-19) та відсутнє посилання на довідку про заробітну плату, форма якої затверджена Наказом Мінсоцполітики від 12 жовтня 2012 року № 644. Надання позивачем до суду пустого бланку довідки про заробітну плату, форма якої затверджена Наказом Мінсоцполітики від 12 жовтня 2012 року № 644, у розумінні приписів процесуального законодавства не є доказом, оскільки не містить письмової вимоги відповідача на адресу позивача, правомірність якої має бути перевірена судом (том 2 арк. Справи 50) Інші письмові докази з посиланням на вимогу відповідача надати довідку такої форми, в матеріалах справи відсутні.

Як встановлено судом першої інстанції, представник позивача, перебуваючи у відповідача на прийомі, просила надати інформацію, на підставі яких довідок про заробітну плату було встановлено статус учасників ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії колишнім колегам позивача, на що представником відповідача було надано усне роз`яснення про те, що колеги позивача на свій розсуд надавали довідки про заробітну плату, форма якої затверджена Наказом Мінсоцполітики від 12 жовтня 2012 року № 644 із чітким зазначенням міст перебування та кількості днів перебування у кожному населеному пункті.

Пункт 10 Порядку № 51 не містить посилання на довідку, форма якої затверджена відповідним органом, тому якщо позивач вважає, що довідка яка знаходиться в особовій справі є належним доказом для вирішення цього питання, тому саме Комісія, на розгляді якої знаходиться вирішення питання щодо встановлення позивачу статусу учаснику наслідків аварії на ЧАЕС, повинна надати оцінку довідці, яку позивач вважає належною, та в межах своїх повноважень зробити відповідний висновок.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що у Донецької обласної державної адміністрації в особі Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації відсутні повноваження розглядати спірні питання визначення або підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Розгляд спірних питань визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС віднесено до компетенції Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства праці та соціальної політики України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Таким чином, судом першої інстанції правильно та в повному обсязі встановлені обставини справи, надано їх обгрунтовану та всебічну оцінку, внаслідок чого ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення -скасуванню.

Керуючись статтями 23, 33, 271, 272, 286, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі № 805/4162/17-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі № 805/4162/17-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 19 червня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А.В. Гайдар

Судді: Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко