Справа № 806/1216/18
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/1216/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

за участю секретаря Кошиль О.Ю.,

представника відповідача, позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від "17" квітня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про скасування постанови №22-ф від 26.02.2018 року ,

суддя в 1-й інстанції - Рожкова О.С.,

місце ухвалення рішення - м. Житомир,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення №22-ф від 26.02.2018року.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_2 зазначив, що посилання відповідача на відсутність документів, які дають право виконувати будівельні роботи не відповідають дійсності, оскільки 14.10.2008року КП "Архітектура" було видано будівельний паспорт №550 й, починаючи влітку 2017 року будівництво гаража він вважав, що усі необхідні дозвільні документи в наявності. Крім того, позивач вказав, що на виконання припису №17/18-к від 12.02.2018 року він звернувся до Відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Житомирської райдержадміністрації й оформив новий будівельний паспорт та повідомлення про початок будівництва. Також, ОСОБА_2 посилається на те, що відповідно до припису він мав усунути недоліки до 12.04.2018 року, а оскаржувану постанову було винесено 26.02.2018 року, тобто раніше встановленого строку для усунення недоліків.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 17.04.2018 року позов задоволено. Скасовано постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області №22-ф від 26.02.2018року та закрито справу про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги управління посилається на те, що позивачем було визнано вчинення правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові.

Також, відповідач зазначає, що при винесенні постанови було враховано вимоги ст.33 КУпАП й застосовано до позивача найнижчий розмір штрафу, передбачений ч.4 ст.96 КУпАП, а сама постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 29.01.2018року №59/18-к головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Молодиченком В.В. проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті: «виконання будівельних робіт з будівництва господарської будівлі гаражу за адресою: пров.1-й Терешкової, 6 с. Глубочиця, Житомирського району, Житомирської області».

За результатами перевірки, 12.02.2018 складено акт щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №1006/7/К15/056 з якого вбачається, що ОСОБА_2 здійснив самочинно будівельні роботи з будівництва господарської будівлі (гаража) в період з 2014 по 2017 рік за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи (повідомлення про початок будівельних робіт), зареєстрованого встановленим порядком в органах держархбудконтролю та без належного затвердженого проекту або будівельного паспорту.

Того ж дня головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 96 КУпАП відносно ОСОБА_2 за здійснення будівельних робіт з самочинного будівництва господарської будівлі (гаража) в період з 2014 по 2017 рік за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи (повідомлення про початок будівельних робіт), зареєстрованого встановленим порядком в органах держархбудконтролю та без належного затвердженого проекту або будівельного паспорту, чим порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п.5, 11, 13 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466. Позивачу роз'яснено його права, повідомлено про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та вручено примірник протоколу, про що свідчить його підпис.

З метою усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області 12.02.2018року складено припис № 17/18-к з вимогою усунути виявлені порушення в термін до 12.04.2018 року відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства шляхом оформлення дозвільних документів або привести земельну ділянку до попереднього стану шляхом демонтажу господарської будівлі (гаражу).

Постановою про адміністративне правопорушення №22-ф ВІД 26.02.2018РОКУ ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250, 00 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Молодиченка В.В. щодо винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є протиправними та такими, що не відповідають вимогам норм чинного законодавства, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - Держархбудінспекція) за змістом статей 6, 7 Закону №3038-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема, контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону №3038-VI архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 п.1 Порядоку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1995р. №244 (далі - Порядок) передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

За змістом п.1 ч.1 ст.34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Замовником в розумінні п.4 ч.1 ст.1 цього Закону може бути - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Пунктом 2 Порядку-1 визначено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання замовником за формою згідно з додатком 1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

За результатами перевірки встановлено, що позивачем самочинно розпочато будівельні роботи з будівництва гаража .

Як вбачається з пояснень позивача будівництво гаража розпочато влітку 2017 року. Останнім не заперечується, що повідомлення про початок виконання робіт щодо будівництва ним не подавалося.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно наведених норм права, позивач зобов'язаний був спочатку набути статусу замовника будівництва і лише після цього виконувати будівельні роботи .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем здійснювалися будівельні роботи без подачі повідомлення про початок будівельних робіт, то він, безумовно, є суб'єктом правопорушення за ч.4 ст.96 КУпАП, а тому відповідачем правомірно винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною нормою.

Разом з тим, колегія суддів зазначає наступне.

При прийнятті рішення, окрім положень Кодексу адміністративного судочинства України в справах щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності суд враховує особливості, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що органи та посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення поділені на дві групи:

- районні, районні у місті, міські чи міськрайонні суди (судді), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцеві адміністративні та господарські суди, апеляційні суди, вищі спеціалізовані суди та Верховний Суд України;

- адміністративні комісії при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад та їх посадові особи; органи Національної поліції, органи державних інспекцій.

В першому випадку постанови в справах про адміністративні правопорушення переглядаються суддею апеляційного загального суду (стаття 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення). За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

- залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

- скасувати постанову та закрити провадження у справі;

- скасувати постанову та прийняти нову постанову;

- змінити постанову.

В разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

В другому випадку постанови в справах про адміністративні правопорушення можуть бути оскаржені в вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), визначеній частиною 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, або до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду, в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними цим Кодексом.

При цьому відповідно статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з рішень:

- залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення;

- скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

- скасовує постанову і закриває справу;

- змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Аналізуючи зазначені норми законодавства, слід погодитись що положення статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення прямо не вказують, що суд при розгляді справі в порядку Кодексу адміністративного судочинства України наділений повноваженнями, визначеними статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, специфіка такого перегляду полягає в тому, що суд фактично і виконує повноваження органу (посадової особи), яка переглядає постанову у справі по адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень частини 2 статті 124 Конституції України, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд який переглядає постанову у справі про адміністративне правопорушення не може мати менше повноважень, аніж вищестоящий орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення. Суд, який переглядає постанову в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративні правопорушення, не може мати менші повноваження аніж апеляційний суд загальної юрисдикції.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що суд наділений усією повнотою тих повноважень, які визначені статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі й правом змінити постанову в частині зміни заходу стягнення аж до звільнення особи від відповідальності у зв'язку з малозначністю.

Наведена юридична позиція апеляційного суду кореспондує з положенням частини 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Крім того, право суду змінювати рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності знайшло своє відображення і у положеннях ч.3 ст.286 КАС України, який набрав чинності з 15.12.2017 року, що підтверджує вірність висновків суду викладених вище.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Положення ст.22 КУпАП встановлюють право органу (посадової особи), які уповноважені вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На думку колегії суддів під малозначністю правопорушення слід розуміти таку дію чи бездіяльність, що формально і містить ознаки адміністративного правопорушення, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач є інвалідом війни ІІІ групи й має на утриманні малолітнього сина, колегія суддів приходить до висновку про необхідність звільнення останнього від відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області задовольнити частково, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від "17" квітня 2018 р. скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області №22-ф від 26.02.2018 року змінити в частині заходу стягнення.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.Г. Охрімчук

судді: (підпис) М.М. Капустинський

(підпис) Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "20" червня 2018 р.