Справа № 815/6775/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6775/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.
за участю: секретаряСтефанцевої Ю.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000099/2 від 16.07.2017 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00811 від 16.07.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відмова відповідача у розмитненні товару за ціною контракту є протиправною, оскільки Товариством надано усі необхідні документи, що підтверджують заявлену у митній декларації вартість товару.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Одеська митниця Державної фіскальної служби, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Обґрунтовуючи свої доводи, апелянт зазначив, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача з приводу того, що подані до митного органу документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема, у поданих до митного оформлення документах відсутні відомості про вартість перевезення товарів, вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням, класу такого товару, що виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості. Перевірка заявленої позивачем митної вартості товару проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство зазначило, що суд першої інстанції вірно встановив обставини у справі та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а отже підстави для його скасування відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 05.07.2017 року ТОВ "Дунайська імпортна компанія" (Покупець за контрактом) та Фірма "FRUTOPOLIS S.A." (Греція) (Продавець за контрактом) уклали зовнішньоекономічний контракт №341/17, відповідно до п.1.1. якого Продавець зобов'язався поставляти, а Покупець прийняти та оплатити товар, вказаний у інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту, в порядку та на умовах, обумовлених в Контракті.

Пунктом 1.2 Контракту передбачено, що поставка товару відбувається партіями, кількість кожної партії товару узгоджується сторонами та визначається в Замовленні, наданому Покупцем. Загальна кількість поставленого товару складається з кількості, вказаної в інвойсі по кожній партії товару.

Відповідно до умов контракту Фірма "FRUTOPOLIS S.A." поставила ТОВ "Дунайська імпортна компанія" партію товару за специфікацією №10 від 12.07.2017 року, а саме:

- персики свіжі, класу А, у пластикових ящиках 1340 шт., на 17 дерев'яних піддонах, врожай 2017 року, вага "брутто" - 14477 кг, вага "нетто" - 13552 кг., на загальну суму: 4743,20 євро, де 0,35 євро за 1 кг, без урахування транспортних витрат;

- персики свіжі, класу В, у пластикових ящіках 140 шт., на 2 дерев'яних піддонах, врожай 2017 року, вага "брутто" - 1465 кг, вага "нетто" - 1365 кг., на загальну суму: 273 євро, де 0,20євро за 1 кг, без урахування транспортних витрат.

- нектарини свіжі, класу А, у пластикових ящиках 460 шт., на 6 дерев'яних піддонах, врожай 2017 року, вага "брутто" - 5020 кг, вага "нетто" - 4700 кг., на загальну суму: 2209,00 євро, де 0,47 євро за 1 кг, без урахування транспортних витрат.

- нектарини свіжі, класу В, у пластикових ящиках 70 шт., на 1 дерев'яних піддонах, врожай 2017 року, вага "брутто" - 766 кг, вага "нетто" - 716кг., на загальну суму: 236,28 євро, де 0,33 євро за 1 кг, без урахування транспортних витрат.

16 липня 2017 року ТОВ "Дунайська імпортна компанія" подала до митного посту "Одеса-порт" Одеської митниці ДФС електрону митну декларацію №UA500060/2017/011344 від 16.07.2017 року, в якій визначено митну вартість товарів, що імпортуються, за ціною зовнішньоекономічного контракту №341/17 від 05.07.2017 року.

На підтвердження митної вартості задекларованих товарів декларантом надано: зовнішньоекономічний контракт №341/17 від 05.07.2017 року; специфікацію №10 від 12.07.2017 року; інвойс №066 від 12.07.2017 року; прайс-лист; пакувальні листи; сертифікат походження товару; митну декларацію країни відправлення, документи, які підтверджують транспортні витрати (контракти з перевізниками, рахунок-фактура, автотранспортна накладна, договір-заявка, довідка про транспорті витрати, книжка МДП) та інші.

Цього ж дня на електронну адресу декларанта надійшло повідомлення, в якому митний орган повідомив про виявлення в поданих документах розбіжностей та запропонував протягом 10 днів надати додаткові документи, які передбачені п.3 ст.53 МК України, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та /або інформація біржових організацій про вартість товару сировини;

- переклад копії митної декларації країни відправлення.

Причиною витребування Митницею додаткових документів в порядку п.3 ст.53 МК України стала та обставина, що для підтвердження витрат на транспортування та вартості перевезення оцінюваних товарів, декларантом було надано лист від "CATICARO-TRANS" SRL від 12.07.2017 року б/н та рахунок-фактуру від "CATICARO-TRANS" SRL від 12.07.2017 року №12, при цьому, у наданих транспортних документах (CMR від 12.07.2017 року №0061407) наведені підприємства не значаться, що виключило можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст.54 МК України.

В декларації країни відправлення від 12.07.2017 року №17GREX75 не визначено клас товару (А,В), що не дає змоги перевірити його вартість, а у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за упаковку або вартість пакувальних матеріалів та робіт пов'язаних із пакуванням.

На вимогу митного органу позивач надав договір-заявку №12-D від 11.07.2017 року, довідку про транспортні витрати б/н від 12.07.2017 року, рахунок-фактура №12 від 12.07.2017 року .

16 липня 2017 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000099/2, у зв'язку з чим митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом та складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00811.

Скориставшись положеннями п.7 ст.55 МК України, позивач отримав товар у вільний обіг під фінансові гарантії, однак 18 вересня 2017 року подав до Одеської митниці ДФС скаргу та додаткові документи у підтвердження заявленої митної вартості товару, однак у її задоволенні було відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем надавались до митного органу документи, що підтверджують заявлену у декларації вартість товару, рішення відповідача про відмову в прийнятті такої декларації та коригування вартості товару є неправомірним.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції вірним, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК України - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як зазначалось вище, вимога про витребування у позивача додаткових документів обґрунтована трьома підставами, а саме:

1. не підтвердженням транспортних витрат;

2. відсутністю в декларації країни відправлення інформації щодо класу товару (А,В);

3. відсутністю інформації щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за упаковку, або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням.

З приводу посилань апелянта на не підтвердження декларантом транспортних витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, задекларований позивачем товар був поставлений за Контрактом №341/17 від 05.07.2017 на умовах FCA, які передбачають віднесення транспортних витрат на рахунок Покупця, отже ці витрати є однією з складових митної вартості товарів.

У підтвердження таких витрат Товариство надало до митного органу контракт №340/17 від 29.06.2017 року на перевезення із компанією "CATICARO-TRANS" SRL (Молдова), договір-заявку №12-D від 11.07.2017 року та довідку від "CATICARO-TRANS" SRL про транспортні витрати до кордону б/н від 12.07.2017 року, рахунок-фактуру від "CATICARO-TRANS" SRL №12 від 12.07.2017 року, акт виконаних робіт №13 від 16.07.2017 року, договір на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів №01/02/17-MD від 01.02.2017 року між "CATICARO-TRANS" SRL (Молдова) та SLR "Tintoreto-Trans" та CMR від 15.07.2017 року №0061407.

На думку судової колегії, зазначені документи містять всю інформацію щодо складових ціни придбаного товару, при цьому відсутність в декларації країни відправлення класу товару спростовується тим, що приписи Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) та приписи чинного законодавча не розподіляють вказаний вид товару по класам.

Отже, твердження відповідача щодо неможливості перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості товару у зв'язку з не визначенням класу товару у експортній митній декларації від 16.07.2017 року №UA500060/2017/011344 є такими, що не ґрунтуються на законодавстві та спростовується наданими документами.

З приводу посилань митного органу на відсутність інформації щодо включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, судова колегія зазначає, що за умовами п.7.1, п.7.2 Контракту на поставку №341/17 від 05.07.2017р. товар може поставлятися як у зворотній тарі Покупця, так і у тарі Постачальника, яка не підлягає поверненню та її вартість входить до ціни товару. Обов'язок упаковки і маркування товару покладається на Постачальника. Дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню.

Таким чином, у даному випадку якщо поставка товару була здійснена у тарі Постачальника, то, відповідно, її вартість також увійшла у ціну товару. Ту обставину, що поставка товару була здійснена у тарі Постачальника - компанії Frutopolis S.A. (Греція) підтверджено наданою позивачем калькуляцією від 12.07.2017р. (інвойсом №066, контрактом №341/17 від 05.07.2017 року), з огляду на яку: пакування - 0,075 євро, у тому числі: ящики - 0,055 євро, палети - 0,02 євро.

За вказаних обставин судова колегія вважає обґрунтованими доводи позивача стосовно того, що у спірних правовідносинах вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв'язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару. А відтак, у інвойсі, пакувальному листі тощо, цілком правомірно не зазначено окремо вартості пакування та тари, оскільки їх вартість входить до вартості товару, та є її складовою частиною.

Дослідивши надані позивачем до митного органу документи, колегія суддів встановила, що останні дають можливість ідентифікувати товар, його числові значення, та вартість, чим спростовуються доводи апелянта про неможливість здійснення митного оформлення товару за заявленою позивачем митною вартістю, тобто за ціною договору, необхідність у витребуванні додаткових документів та у застосуванні другорядних методів визначення митної вартості товарів.

До митного оформлення декларантом були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством, та які, як встановлено під час розгляду справи, давали митному органу змогу визначити заявлену митну вартість товарів. А відтак, витребування у декларанта додаткових документів є безпідставним, що свідчить про неправомірність рішення митного органу у неприйнятті митної декларації і відмові митного оформлення товарів та коригування їх митної вартості.

Колегія суддів вважає, що Одеською митницею ДФС, як суб'єктом владних повноважень, на якого КАС України покладає обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих нею рішень, не доведено, які відомості в зовнішньоекономічному контракті, інвойсі та інших наданих декларантом документах є сумнівними та в чому полягають наявні в нього сумніви, не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення за резервним методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною угоди, а також не спростовано те, що надані позивачем митному органу документи були достатніми для визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складено 19.06.2018 року.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Турецька І.О. Стас Л.В.