Справа № 810/2431/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року 810/2431/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- визнати протиправними та скасувати рішення Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 03.04.2018 №127/Н-01 та від 24.04.2018 №172/Н-01 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язати Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 17.04.2017 з урахуванням рішення Макарівського районного суду від 13.02.2018 у справі №370/1432/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю категорії ІV, у зв'язку з чим звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років, до якої приєднала усі необхідні документи. Проте, відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, мотивуючи відмову тим, що згідно з поданими позивачем документами підстав для признання останній пільгової пенсії не має, оскільки вона проживала в зоні посиленого радіологічного контролю менше чотирьох років. Позивач вважає, що така відмова прийнята за відсутності правових підстав, оскільки рішенням Макарівського районного суду Київської області встановлено факт її проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Копію вказаної ухвали суду вручено відповідачу 25.05.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №915.

Проте, станом на момент розгляду справи відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 07 грудня 1998 року, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

28 грудня 1993 року Київська обласна державна адміністрація видала ОСОБА_1 посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4) Серії НОМЕР_3

У січні 2017 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області для оформлення пенсії в порядку п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як потерпіла 4 категорії, але їй було відмовлено з посиланням на те, що в посвідченні її прізвище записане як "ОСОБА_3", тоді як насправді вона має прізвище "ОСОБА_2".

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 27.03.2017 у справі №370/272/17, яке набрало законної сили 09.05.2017, встановлено факт того, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4) Серії НОМЕР_4 від 28.12.1993 року, видане Київською обласною державною адміністрацією на ім'я "ОСОБА_4 належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки села Миролюбівка Житомирського району Житомирської області.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 13.02.2018 у справі №370/1432/17, яке набрало законної сили 16.03.2018, встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 03.08.1983 року по 20.06.1989 року дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_2.

В березні 2018 року позивач звернулась до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

До вказаної заяви позивачем було додано: копію паспорта та ідентифікаційного коду; копію свідоцтва про народження; копію посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії ІV серії НОМЕР_4 від 28.12.1993, видане Київською обласною державною адміністрацією; рішення Макарівського районного суду Київської області від 27.03.2017 у справі №370/272/17; копію трудової книжки; довідку Центру професійної технічної освіти м. Житомира від 20.07.2017 №397, згідно з якою ОСОБА_1 дійсно навчалась в технічному училищі №2 м. Житомира на денній формі навчання з 01.09.1981 по 14.07.1983 за професією "Кухар"; довідку Макарівської селищної ради від 20.03.2018 №699, згідно з якої ОСОБА_1 дійсно постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 25.06.1989 по 28.10.2004, а з 18.11.2004 по даний час зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7; довідку Пересувальної механізованої колони №167 філії ВАТ "Київводбуд" від 25.03.2002 №48, згідно з якою ОСОБА_1 дійсно проживала в гуртожитку АДРЕСА_6 в період з 03.08.1983 по 20.06.1989; рішення Макарівського районного суду Київської області від 13.02.2018 у справі №370/1432/17, яким встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 03.08.1983 року по 20.06.1989 року дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_2.

Листом від 03.04.2018 №127/Н-01 Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", мотивуючи своє рішення тим, що рішення Макарівського районного суду Київської області від 13.02.2018 у справі №370/1432/17 не входить до переліку документів, визначених Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії, а тому не може бути прийнято для підтвердження факту проживання на забрудненій території та не може бути враховане для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

23 квітня 2018 року позивач звернулась до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із зверненням, в якому просила надати відповідь: чому пенсійний фонд при наданні відмови в призначенні пенсії відповідно до рішення від 03.04.2018 №127/Н-01 не врахував довідку №48 від 25.03.2002, видану за підписом начальника Макарівського ПМК-167 ВАТ "Київводбуд", згідно якої ОСОБА_1 проживала в гуртожитку АДРЕСА_4 який належав Макарівській ПМК-167 ВАТ "Київводбуд", в період з 03.08.1983 по 20.06.1989; чому пенсійний фонд не врахував в сукупності рішення Макарівського районного суду Київської області від 13.02.2018 та довідку №48 від 25.03.2002, які підтверджують факт проживання на території зони посиленого радіологічного контролю в смт. Макарові за період з 03.08.1983 по 20.06.1989.

Листом від 24.04.2018 №172/Н-01 Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", мотивуючи своє рішення тим, що можливо зарахувати період проживання на території радіологічного забруднення до 01.01.1993 відповідно до паспортних даних, яке становить 3 роки 6 місяців 6 днів, що менше ніж 4 роки, а тому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відсутнє.

Вважаючи такі рішення відповідача неправомірними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно з ч. 3 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення та передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" потерпілі від Чорнобильської катастрофи, а саме особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Перелік документів, що подаються до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії, встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Згідно вказаного Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додається, зокрема, документ, який засвідчує особливий статус особи, а саме посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для підтвердження статусу потерпілої особи від Чорнобильської катастрофи обов'язково надаються: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, а також довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Як було встановлено судом, позивачем до заяви про призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було додано, зокрема, копію посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії ІV серії НОМЕР_4 від 28.12.1993, видане Київською обласною державною адміністрацією; рішення Макарівського районного суду Київської області від 27.03.2017 у справі №370/272/17, яким було встановлено факт того, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4) Серії НОМЕР_4 від 28.12.1993 року, видане Київською обласною державною адміністрацією на ім'я "ОСОБА_4 належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки села Миролюбівка Житомирського району Житомирської області; довідку Макарівської селищної ради від 20.03.2018 №699, згідно з якої ОСОБА_1 дійсно постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 25.06.1989 по 28.10.2004, а з 18.11.2004 по даний час зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5; довідку Пересувальної механізованої колони №167 філії ВАТ "Київводбуд" від 25.03.2002 №48, згідно з якою ОСОБА_1 дійсно проживала в гуртожитку АДРЕСА_6 в період з 03.08.1983 по 20.06.1989; рішення Макарівського районного суду Київської області від 13.02.2018 у справі №370/1432/17, яким встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 03.08.1983 року по 20.06.1989 року дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 №106, смт. Макарів Київської області відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

Отже, матеріалами справи підтверджено факт проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років.

Таким чином, враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що позивач відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, а тому Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області неправомірно відмовило позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Щодо часу з якого належить призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2017 року позивач зверталась до Пенсійного фонду для оформлення пенсії в порядку п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як потерпіла 4 категорії, але їй було відмовлено з посиланням на те, що в посвідченні її прізвище записане як "ОСОБА_3", тоді як насправді вона має прізвище "ОСОБА_2".

Вказана обставина підтверджується рішенням Макарівського районного суду Київської області від 27.03.2017 у справі №370/272/17, яке набрало законної сили 09.05.2017.

Отже, враховуючи, що моментом виникнення права на пенсію є досягнення особою пенсійного віку (день народження), суд вважає, що пенсія зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повинна бути призначена ОСОБА_1 з 17 квітня 2017 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2115,00 грн.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Визнати протиправними та скасувати рішення Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 03.04.2018 №127/Н-01 та від 24.04.2018 №172/Н-01 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

Зобов'язати Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 17 квітня 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 2115 (дві тисячі сто п'ятнадцять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.