Справа № 826/1268/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1268/17 Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ФІНАНС БАНК» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2018 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «ФІНАНС БАНК» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «ФІНАНС БАНК» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.10.2016 № про збільшення суми грошового зобов'язання за податком на прибуток ПАТ «Фінанс Банк» у розмірі 1959873,00 грн, в тому числі 1567898,00 грн за податковими зобов'язаннями; 391975,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2018 у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «ФІНАНС БАНК» відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що банк не отримував права на новий фінансовий актив при винесенні судових рішень, а лише вже існуюче право на фінансовий актив було підтверджено і судом, тому посилання на порушення МСБО 18 «Дохід» шляхом невизнання Банком доходу в момент отримання судових рішень щодо поручителя за кредитами не відповідає основним засадам щодо поняття «господарська операція», природи доходу та моменту його визнання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають законодавству України та міжнародним стандартам бухгалтерського обліку та фінансової звітності, в свою чергу, Банк не завищував витрат, не занижував фінансового результату до оподаткування та сплатив податок на прибуток у повному обсязі.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що позивач в порушення вимог законодавства не визнав дохід отриманий від фінансового активу за рішеннями судів, що призвело до завищення витрат банку на формування страхового резерву за наданими кредитними операціями, заниження фінансового результату до оподаткування та заниження податку на прибуток.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно з ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС у м. Києві у період з 30.08.2016 по 12.09.2016 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Фінанс Банк» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.08.2016, за результатами якої складено акт від 26.09.2016 №859/26-15-14-06-01/19193869, в якому встановлено порушення (МСБО 18) «Дохід», пункту 1.6. Постанови НБУ від 25.01.2012 №23 «Про затвердження Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями», п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України ПАТ «Фінанс Банк», що призвело до завищення витрат банку на суму 8710543 грн, заниження фінансового результату до оподаткування у сумі 8710543 грн та заниження податку на прибуток у сумі 1567898 грн.

На підставі висновків акту перевірки від 26.09.2016 №859/26-15-14-06-01/19193869 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.10.2016 № , яким за порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1959873 грн, у тому числі за податковими зобов'язаннями - 1567898 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 391975 грн.

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 12.10.2016 № , рішенням Держаної фіскальної служби України від 16.12.2016 №27237/6/99-99-11-01-02-25 залишене без змін вказане податкове повідомлення-рішення №, а скарга позивача - без задоволення.

Позивач, вважаючи, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що не ґрунтується на законодавстві України, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні адміністративного позову дійшов до висновку про порушення ПАТ «Фінанс Банк» норми Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 (МСБО 18) Дохід, п.1.6 Постанови НБУ від 25.01.2012 №23, підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток, відтак спірне податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Враховуючи наведені норми Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток платника податку, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства за звітний податковий період відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Міжнародним стандартом бухгалтерського обліку 18 (МСБО №18) «Дохід» визначено, що «Дохід у Концептуальній основі складання та подання фінансових звітів визначено як збільшення економічних вигід протягом облікового періоду у вигляді надходження або збільшення корисності активів чи зменшення зобов'язань, що веде до збільшення власного капіталу, крім випадків, пов'язаних із внесками учасників власного капіталу. Дохід включає як дохід від звичайної діяльності, так і прибуток від інших операцій. Дохід від звичайної діяльності є доходом, який виникає в ході звичайної діяльності суб'єкта господарювання і позначається різними назвами, а саме: продаж, гонорари, відсотки, дивіденди та роялті.

У результаті використання активів суб'єкта господарювання іншими сторонами виникає дохід у вигляді: відсотків - плати за використання грошових коштів чи еквівалентів грошових коштів або сум, заборгованих суб'єктові господарювання; роялті - плати за використання довгострокових активів суб'єкта господарювання, наприклад патентів, торгових знаків, авторського права та комп'ютерних програм; дивідендів - розподілу прибутку власникам інвестицій у капітал пропорційно до їхніх внесків капіталу певного класу.

Відповідно до Постанови НБУ від 25.01.2012 №23 «Про затвердження Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями» Банк із метою визначення можливих втрат (збитків) невиконання боржником/контрагентом зобов'язань здійснює оцінку ризику невиконання ним таких зобов'язань (тобто ризику того, що виконання боржником зобов'язання проводитиметься з перевищенням строків, передбачених умовами договору, або в обсягах, менших, ніж передбачено договором, або взагалі не проводитиметься) за всіма активними банківськими операціями та наданими банком фінансовими зобов'язаннями.

Згідно з пунктом 1.6 вказаної постанови, банк оцінює ризик невиконання боржником/контрагентом зобов'язань та формує резерв у повному обсязі незалежно від розміру його доходів за станом на перше число кожного місяця, наступного за звітним, до встановленого строку подання статистичної звітності за формою № 10 (місячна) «Оборотно-сальдовий баланс банку», затвердженої відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України.

Якщо в наступних періодах після формування резерву за активом (крім акцій та інших цінних паперів з нефіксованим прибутком, що обліковуються банком у портфелі на продаж) або за наданими фінансовими зобов'язаннями сума резерву зменшується, то банк зменшує (коригує) попередньо сформований резерв за таким активом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору №0839-Ф-ПД про переведення боргу від 09.11.2012 заборгованість позичальника ОСОБА_3 перед ПАТ «Фінанс Банк» за договором кредиту №0839-ф від 08.09.2008 переведена на нового боржника - ПАТ «ТММ-Енергобуд».

В забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «ТММ-Енергобуд» перед Банком за договором про переведення боргу №0839-Ф-ПД від 09.11.2012, між ПАТ «Фінанс Банк» (кредитор) та ОСОБА_4 (поручитель) та ПАТ «Енергобуд» (позичальник) в особі Генерального директора ОСОБА_4 укладено договір поруки №0839-Ф-ПД-П від 29.04.2014, згідно умов якого поручитель зобов'язується солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі перед Кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника за договором №0839-Ф-ПД про переведення боргу від 09.11.2012, зі всіма змінами та доповненнями. Поручитель та позичальник несуть солідарний обов'язок перед кредитором за виконання зобов'язань.

Також, згідно договору №0907-Ф-ПБ про переведення боргу від 09.11.2012 заборгованість позичальника ОСОБА_5 перед Банком за Договором №0907-Ф про надання кредиту від 01.04.2009 була переведена на нового позичальника - ПАТ «ТММ-Енергобуд».

В забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «ТММ-Енергобуд» перед Банком за договором про переведення боргу №0907-Ф-ПБ від 09.11.2012, між ПАТ «Фінанс Банк» (кредитор) та ОСОБА_4 (поручитель) та ПАТ «Енергобуд» (позичальник) в особі Генерального директора ОСОБА_4 укладено договір поруки №0907-Ф-ПБ-П від 29.04.2014, згідно умов якого поручитель зобов'язується солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника за договором про переведення боргу №0907-Ф-ПБ від 09.11.2012, зі всіма змінами та доповненнями. Поручитель та позичальник несуть солідарний обов'язок перед кредитором за виконання зобов'язань.

Заборгованість ПАТ «ТММ-Енергобуд» перед ПАТ «Фінанс Банк» за кредитними договорами станом на 31.03.2016 складала 10598765,69 грн. Вищезазначена заборгованість ПАТ «ТММ-Енергобуд» перед ПАТ «Фінанс Банк» за кредитними договорами була простроченою, в тому числі за основним боргом - з 02.07.2014 або 638 днів станом на кінець дня 31.03.2016, та за процентами - з 08.10.2014 або 540 днів станом на кінець дня 31.03.2016.

Станом на 31.03.2016 банком сформований резерв за вказаними фінансовими активами в розмірі 100% від їх балансової вартості (без врахування сформованих резервів) в загальній сумі 8710542,72 грн, в тому числі: за кредитним договором №0907-Ф/договором про переведення боргу №0907-Ф-ПБ - 3619159,75 грн; за кредитним договором №0839-Ф/договором про переведення боргу №0839-Ф-ПД - 5091383,27 грн.

За вищезазначеними кредитними договорами ПАТ «Фінанс Банк» подано позови до ОСОБА_4, третя особа - приватне акціонерне товариство «ТММ-Енергобуд», про стягнення заборгованості.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.02.2016 у справі №759/13693/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Фінанс Банк» до ОСОБА_4, третя особа ПАТ «ТММ-Енергобуд» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в сумі 7155630,24 грн задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Фінанс Банк» заборгованість в розмірі 7155630,24 грн та судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2015 у справі №759/13686/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Фінанс Банк» до ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в сумі 4873633,93 грн задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Фінанс Банк» заборгованість в сумі 4873633,93 грн.

Згідно тверджень відповідача, за заочними рішеннями Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2015 у справі №759/13686/15-ц та від 02.02.2016 №759/13693/15-ц, які набрали законної сили - 29.01.2016 та 01.03.2016 відповідно, встановлено, що відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідач стверджує, що рішення суду про задоволення вимог банку та отримання права на фінансовий актив зумовило отримання ПАТ «Фінанс Банк» доходу, що призвело до завищення витрат банку на формування страхового резерву за наданими кредитними операціями.

ПАТ «Фінанс Банк» дохід від даних операцій не визнано, зокрема вважає, що не отримував права на новий фінансовий актив при винесенні судових рішень, а лише вже існуюче право на фінансовий актив було підтверджено судом.

Позивачем зазначено, що порука не враховується до розрахунку резерву. Прийняття судового рішення щодо поручителя не змінює стан обслуговування боргу за кредитом і його категорію якості та не є підставою для розформування (зменшення) резерву. Таким чином, банк не мав жодної законної підстави збільшити фінансовий результат на суму витрат на формування резервів для відшкодування можливих витрат за договорами №0839-Ф-ПД та №0907-Ф-ПБ про переведення боргу.

Банк відповідно до чинного законодавства України та міжнародних стандартів фінансової звітності не завищував витрат, не занижував фінансового результату до оподаткування та сплатив податок на прибуток у повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки рішеннями суду у цивільних справах №759/13686/15-ц та №759/13693/15-ц, які набрали законної сили, стягнуто з поручителя на користь позивача заборгованість по кредитним операціям згідно договорів від 08.09.2008 №0839-Ф, від 01.04.2009 №0907-Ф, в тому числі стягнуто прострочену заборгованість по кредиту, прострочену заборгованість по процентах за кредит, заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту, заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів, нараховані проценти, як наслідок, це зумовлює отримання банком доходу.

Враховуючи, що ПАТ «Фінанс Банк» не визнано доходом отримання фінансового активу за рішеннями Святошинського районного суду м. Києва, вказане призвело до завищення витрат банку.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що в ході проведення перевірки (а.с.16 акту перевірки) встановлено факт відступлення права вимоги вищезазначених кредитів за договором від 19.07.2016 №ПВ-19072016 ТОВ «ФК «Профкапітал», загальний розмір заборгованості, права вимоги до якого відступаються складає 13185217 грн за ціною 1000000 грн. Результат від операції склав збиток у розмірі 12185217 грн.

За таких обставин, враховуючи укладений договір про відступлення права вимоги від 19.07.2016 №ПВ-19072016 на користь ТОВ «ФК «Профкапітал», позивач не мав права на отримання відповідних грошових коштів, які були передані у кредит, тому кошти отримані відповідно до судових рішень у цивільних справах №759/13686/15-ц та №759/13693/15-ц не можуть вважатися як повернутий кредит, а є безпосередньо доходом позивача.

Посилання позивача, що в матеріалах справи відсутній договір від 19.07.2016 №ПВ-19072016 жодним чином не спростовує його наявності під час проведення перевірки податковим органом. Будь-яких зауважень щодо викладених в акті перевірки від 26.09.2016 №859/26-15-14-06-01/19193869 обставин з приводу даного договору позивачем заявлено не було, доказів на спростування існування такого договору також не надано, тому наявні всі підстави вважати, що даний договір було укладено, обставини встановлені в акті перевірки достовірними.

Крім того, посилання апелянта, що судом першої інстанції не було надано оцінки доказам, а саме: висновку експертного дослідження від 10.01.2017 №0100; аудиторському висновку (звіт незалежного аудитора) Аудиторської фірми «Актив-Аудит» за результатами аудиторської перевірки річної фінансової звітності ПАТ «Фінанс Банк» за 2015 рік; звіту незалежного аудитора ТОВ «Аудиторська фірма «Актив-Аудит» з надання впевненості з питань щодо правильності визначення результату за 1 квартал 2016 року та відповідності такого фінансового результату МСФЗ ПАТ «Фінанс Банк» від 30.12.2016; звіту Аудиторської фірми «Актив-Аудит» щодо огляду проміжної скороченої фінансової звітності ПАТ «Фінанс Банк» станом на кінець дня 31.05.2016, колегією суддів не приймаються, оскільки наведені обставини не спростовують висновків викладених контролюючим органом в акті перевірки.

Під час судового засідання у суді апеляційної інстанції представник позивача не зміг надати пояснень чи спростувань щодо зазначеного податковим органом договору про відступлення права вимоги від 19.07.2016 №ПВ-19072016, а лише пояснив, що даний договір не є предметом розгляду цієї адміністративної справи, що в свою чергу не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки доводить факт порушення норм чинного законодавства позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок податкового органу про порушення ПАТ «Фінанс Банк» норми Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 (МСБО 18) Дохід, п.1.6 Постанови НБУ від 25.01.2012 №23, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 1567898 грн є обґрунтованим, тому податкове повідомлення-рішення від 12.10.2016 № прийнято у відповідності до норм чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставами для її скасування, позивачем не наведено обставин наявності протиправних дій з боку відповідача, порушення ним норм чинного законодавства при виконанні своїх функцій.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ФІНАНС БАНК» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25.06.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна