Справа № 389/1199/18
Суддя: Український В. В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН №389/1199/18
Провадження №2-а/389/34/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Українського В.В.

секретаря Данильчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам'янка за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Тимка Максима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26 квітня 2018 року ВР №211463,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Тимка Максима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26 квітня 2018 року ВР №211463.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 у позові зазначив, що 26.04.2018 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Тимко М.С., було відносно нього винесено постанову серії ВР №211463 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень, нібито за те, що позивач 26.04.2018 року, перебуваючи на посаді заступника начальника Знам'янської дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», будучи відповідальним за забезпечення безпеки дорожнього руху, порушив правила, норми та стандарти при утриманні переїзду, а саме допустив оголення арматури залізничного настилу, не усунув камінь на краю проїзної частини, на підступах до переїзду присутня ямковість, що ускладнює рух транспорту, що не відповідає ДСТУ 3587-97 та ст.ст.6,9 Закону України «Про дорожній рух», чим порушив п.п. 1.5. Правил дорожнього руху України. Позивач не погодився із вказаною постановою, вважаючи, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності мала бути розглянута за місцем вчинення правопорушення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В данному випадку, за адресою: вул.Юрія Бутусова, 22Б, м. Кропивницький. Однак відповідачем положення закону не дотримані, справа розглянута на місці вчинення правопорушення, чим суттєво порушені його права, а саме не надано можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, зокрема, користуватися юридичною (правовою) допомогою, та не надано можливості ознайомитися з усіма матеріалами справи.

До того ж вказав, що на усунення деяких порушень, зазначених у постанові, потрібне додаткове фінансування та матеріали, проте виробничий підрозділ дистанція колії не має самостійного балансу та отримує фінансування з філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», з коштів, які в свою чергу виділяються товариством. Він не має права самостійно розпоряджатися коштами Філії, Товариства. Зазначене підтверджується Положенням про виробничий підрозді Служби колії - Знам'янська дистанція колії «Одеська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Ним заздалегідь надано до служби та філії відповідні заявки на виділення грошових коштів, після отримання яких недоліки з утримання переїзду будуть усунуті. Про зазначене він повідомляв відповідача під час складання ним постанови, але останній його пояснення до уваги не взяв.Дану постанову позивач вважає незаконною, прийнятою без дослідження всіх обставин у справі та без урахування його пояснень. З огляду на наведене, позивач вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника начальника Знам'янської дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», будучи відповідальним за забезпечення безпеки дорожнього руху, порушив правила, норми та стандарти при утриманні переїзду, а саме допустив оголення арматури залізничного настилу, не усунув камінь на краю проїзної частини, на підступах до переїзду присутня ямковість, що ускладнює рух транспорту, що не відповідає ДСТУ 3587-97 та ст.ст.6,9 Закону України «Про дорожній рух», чим порушив п.п. 1.5. Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч.3 ст.205 КАС України, у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2018 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Тимко М.С., було відносно нього винесено постанову серії ВР №211463 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень, нібито за те, що позивач 26.04.2018 року, перебуваючи на посаді заступника начальника Знам'янської дистанції колії регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», будучи відповідальним за забезпечення безпеки дорожнього руху, порушив правила, норми та стандарти при утриманні переїзду, а саме допустив оголення арматури залізничного настилу, не усунув камінь на краю проїзної частини, на підступах до переїзду присутня ямковість, що ускладнює рух транспорту, що не відповідає ДСТУ 3587-97 та ст.ст.6,9 Закону України «Про дорожній рух», чим порушив п.п. 1.5. Правил дорожнього руху України.

Позивач не погоджується з винесеною щодо нього постановою та вказує, що жодного належного підтвердження допущення ним порушення вимог Правил дорожнього руху відповідачем у постанові не наведено. Вважає, що постанова складалася інспектором без врахування його зауважень та пояснень, не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, процедури складення та розгляду, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. До того ж, позивач як керівник виробничого підрозділу не має права самостійно розпоряджатися коштами Філії, Товариства, про що він повідомляв відповідача під час складання оскаржуваної постанови.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У свою чергу, диспозиція ч.1 ст.140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 140). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з п.4 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу 3 вказаної Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.1 ст.140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З наданих суду документів встановлено, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.140 ч.1 КУпАП.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки суб'єктом цього правопорушення може бути особа, до обов'язків якої входить контроль за дотриманням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

У відповідності з ст.14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративне правопорушення зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я, населення та інших правил забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не є належним суб'єктом цього правопорушення, тому суд вважає, що в діях позивача відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Відтак, суд вважає, що інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Тимко М.С. безпідставно виніс щодо ОСОБА_1 потсанову, та порушуючи вимоги діючого законодавства України, зокрема вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, та порушуючи процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу, незаконно прийняв постанову про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого дана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку із задоволенням позову, враховуючи, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільнена від сплати судового збору, у відповідності до ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ч.1 ст.140, ст.ст.247, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст.72, 77, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Тимка Максима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26 квітня 2018 року ВР №211463, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №211463 від 26 квітня 2018 року, винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Тимком Максимом Сергійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.140 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Тимко Максим Сергійович, місцезнаходження Управління патрульної поліції у Кіровоградській області: вул.Юрія Бутусова, 22 Б, м.Кропивницький.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області В.В. Український