Справа № 2-а-11/10
Суддя: Кравець О. А.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

03.02.2010 Провадження по справі № 2-а-11/10
Справа № 2-а-11/10
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2010 року Тетіївський районний суду Київської області в складі :

головуючого судді: Кравець О.А.

при секретарі: Ковальчук В.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Тетієві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі про поновлення пропущеного стоку для звернення до суду та визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі неправомірною та стягнення недорахованої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищеназваним позовом, мотивуючи тим, що вона є дитиною війни, а тому, згідно ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни їй щомісячно, починаючи з 01.01.2006 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте протягом 2006-2008 років вказана соціальна допомога не виплачувалась, і вона, посилаючись на вказану норму Закону та рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-РП, яким були визнані неконституційними окремі Положення ЗУ «Про Державний бюджет на 2007 рік» та рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-РП/2008, просить суд визнати неправомірними дії відповідача управління Пенсійного фонду в Тетіївському районі щодо відмови у проведенні нарахування та виплаті соціальної допомоги відповідно до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 1 січня 2006 року і до 31 грудня 2008 року, відновити пропущений строк звернення до суду та зобовязати Управління Пенсійного фонду в Тетіївському районі нарахувати на його користь недоплачену щомісячну соціальну допомогу за період в сумі 2 299 грн. 41 коп.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги змінила і просить не враховувати виплати за 2006 рік, постільки вона лише в грудні 2006 року стала на облік, не проживала в Україні, а тому підтримує позов лише в частині стягнення за період з липня 2007 року по 31 грудня 2008 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 протии заявленного позову заперечує і просить також застосувати ст.ст. 99,100 КАС України в разі задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази , суд вважає, зо позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 1 ЗУ Про соціальний захист дітей війни є дитиною війни, що підтверджується паспортними даними ( а.с.- 5 ) та копією довідки про те, що вона має право користуватись пільгами відповідно до Закону «Про соціальний захист дітей війни (а.с.-7).

Згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвичується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 2 ст. 99 КАС України передбачено річний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, представник відповідача в своїх поясненнях письмових запереченнях наполягає на застосуванні даної статті, тому позовні вимоги розглядаються з урахуванням вимог даної статті, а саме за період 2008 року.

Судом встановлено, що п.41 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України « від 28.12.2007 № 107-VI текст ст.6 Закону № 2195-ГУ викладено в новій редакції, за якою дітям війни (окрім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту«) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціального допомоги , що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціального допомоги , що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України» Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Тобто відповідач і керувався даними Законами і протягом 2008 року повністю нарахував і виплатив позивачці таку надбавку у розмірі 10% встановленого на 2008 рік прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.01.2008 року - 01.03.2008 року по 47 гривень щомісячно, з 01.04.2008 року по 01.06.2008 року по 48,10 грн., з 01.07.2008 року по вересень 2008 року по 48,20 грн., з жовтня 2008 року по грудень 2008 року по 49,80 грн.

Разом з тим відповідачем не було прийнято до уваги, що рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10- РП/2008 положення п. 41 розділу 11 Закону «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Конституційний Суд дійшов висновку, що законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасувати їх, оскільки з об»єктивних причин, це створює протиріччя у законодавстві і як наслідок скасування та обмеження прав, свобод людини і громадянина, у разі необхідності зупинення дії законів, внесення змін до них і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони. Рішення Конституційного Суду є обов»язковим до виконання на території України є остаточним і не може бути оскарженим, крім того дане рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв»язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення , що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Ч. З ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд вважає, що при прийнятті Закону України Про державний бюджет на відповідні роки, були значною мірою звужені, гарантовані Конституцією України та Законом України Про соціальний захист дітей війни, права позивачки на соціальний захист, зокрема на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищенаведене, при визначенні розміру щомісячної надбавки до пенсії позивачу, як дитині війни, суд вважає за необхідне застосувати саме положення

Конституції України та Закону України Про соціальний захист дітей війни, а не Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік», які визнані неконституційними. А тому відповідач повинен був керуватися попередньою редакцією ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»

Ч. З ст. 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечити рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058 ІV з 12 січня 2005 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму.

Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік від 28 грудня 2007 року був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня 470 грн., з 1 квітня 481 грн., з 1 липня 482 грн., з 1 жовтня 498 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позички такими, що підлягають частковому задоволенню за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з урахуванням здійснення їй часткової виплати протягом зазначеного періоду у вигляді підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Приймаючи до уваги, що позивачці не було нараховане підвищення до пенсії, суд не може підміняти інші органи влади та самостійно здійснювати таке нарахування. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі. Разом з тим, суд вважає за можливе зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці підвищення до пенсії за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування «, на думку суду, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов»язаних з нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч.1 цієї статті.

Таким чином суд встановив, що мали місце обставини, якими позивачка обгрунтувала вимоги, частково підтвердила їх доказами, а тому позов підлягає частковому задоволенню, оскільки виходячи із аналізу чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства України, а саме Законів України « Про Державний бюджет на 2008 рік», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд приходить до висновку, що розмір пенсії позивачки повинен був бути підвищений на 30% від розміру мінімальної пенсії за віком в період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, разом з тим, позивачці за вказаний період були нараховані та виплачені надбавки з 01.04.2008 року по 01.07.2008 року по вересень по 48,20 грн. щомісячно, в жовтні грудні 2008 року по 49,80 грн. щомісячно, а тому вказані виплати повинні бути враховані відповідачем при перерахуванні пенсії позивачці.

Відповідач підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 34 ст. 4 Декрету КМУ Про державне мито.

Керуючисьст.ст. 6, 9, 11, 14, 17, 89, 99, 100, 158 163, 185, 186 КАС України ,ст.ст. 22, 46 Конституції України, ст. ст. 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік , Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10- рп/2008р., ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці АДРЕСА_1 щомісячної доплати до пенсії, як дитині війни, виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, неправомірною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та здійснити виплати у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни» за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням проведених за цей період виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_3