Справа № 809/4081/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2018 року

Київ

справа №809/4081/13-а

адміністративне провадження №К/9901/7067/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №809/4081/13-а

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" про стягнення заборгованості, провадження по якій відкрито

за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України, постановленої 26 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Горбатюка С.А. (доповідач), Єрьоміна А.В., Стрелець Т.Г., -

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2013 року Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську звернулось до суду з позовом до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" про стягнення заборгованості з витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 65328,85 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 січня 2014 року позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року прийнято відмову ДП "Виробниче об'єднання "Карпати" від апеляційної скарги в частині позовних вимог про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень 2013 року в сумі 29040,29 грн., за листопад 2013 року в сумі 27421,22 грн., а всього на суму 56461,51 грн., апеляційне провадження в цій частині закрито.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 січня 2014 року в частині стягнення 8867,34 грн. скасовано та в задоволенні позову в цій частині відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2017 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року залишено без змін.

У липні 2017 року Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (в порядку глави 3 розділу ІУ Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до 15.12.2017) направило до Верховного Суду України заву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 21 липня 2017 року відкрито провадження у справі.

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) матеріали заяви разом з матеріалами адміністративної справи передано до Верховного Суду.

У ході розгляду справи судами встановлено, що ДП "Виробниче об'єднання "Карпати" зареєстроване як юридична особа, взяте на облік УПФ в м. Івано-Франківську та є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Працівникам, які здобули відповідний стаж роботи в ДП "Виробниче об'єднання "Карпати" із шкідливими і важкими умовами праці і досягли визначеного віку, призначено та виплачується пенсія на пільгових умовах по списку № 1 і списку № 2 відповідно до пунктів "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

УПФ в м. Івано-Франківську направлялися відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення».

Відповідачем не здійснено відшкодування сум понесених позивачем витрат. Заборгованість по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, згідно із поданими розрахунками становить 6158,88 грн. і складається із заборгованості по виплаченим та доставленим пільговим пенсіям за жовтень 2013 року в сумі 3079,44 грн. та за листопад 2013 року в сумі 3079,44 грн.; за списком № 2, згідно із поданими розрахунками становить 52086,83 грн. і складається із заборгованості по виплаченим та доставленим пільговим пенсіям за жовтень 2013 року в сумі 23859,55 грн. та за листопад 2013 року в сумі 28227,28 грн., а всього 58245,71 грн.

Тобто, за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню понесених УПФ в м. Івано-Франківську витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за жовтень-листопад 2013 року за списком № 1 та списком № 2 в загальному розмірі 65328,85 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на органи Пенсійного фонду України, а відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах, визначених органами Пенсійного фонду України, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат.

Апеляційний суд своєю ухвалою від 23 квітня 2015 року прийняв відмову відповідача від апеляційної скарги в частині позовних вимог про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на суму 56461,51 грн. та постановою від 23 квітня 2015 року відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення 8867,34 грн. з тих підстав, що розрахунки Пенсійного органу в цій частині скасовані в судовому порядку, а дії по їх складанню визнано неправомірними.

Вищий адміністративний суд України погодився з постановою апеляційного суду.

Так, апеляційним судом встановлено, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 у справі №809/348/14 апеляційні скарги УПФУ в м. Івано-Франківську, УПФУ в Тисменицькому районі, УПФУ у Богородчанському районі залишені без задоволення, а постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року залишена без змін.

Вказаною постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року:

- визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську по перепризначенню дат досягнення пенсійного віку в розрахунках сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за листопад та грудень 2013 року пенсіонерам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та по включенню до розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за листопад та грудень 2013 року по пенсіонерах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно в розмірі 2 164 грн. 10 коп., 2 059 грн. 14 коп.,1 грн. 04 коп., 9 грн. 84 коп. та 2 838 грн. 59 коп. та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську виключити зазначені суми з даних розрахунків;

- визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі по включенню до розрахунків за №6684/04 від 18.11.2013 та №7047/04 від 03.12.2013 сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за листопад та грудень 2013 року по пенсіонерах ОСОБА_11, ОСОБА_12 відповідно в розмірі 2 735 грн. 38 коп., 1367 грн. 69 коп. та 1 510 грн. 41 коп., 25 483 грн. 68 коп., ОСОБА_13 в розмірі 37 208 грн. 83 коп., а до розрахунку за №6580/04 від 08.11.2013 сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, за листопад та грудень 2013 року по пенсіонеру ОСОБА_14 в розмірі 4 980 грн. 80 коп. та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі виключити зазначені суми з даних розрахунків.

- визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі по включенню до розрахунку сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, за листопад та грудень 2013 року по пенсіонеру ОСОБА_15 в розмірі 4406 грн. 65 коп. та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі виключити зазначену суму з даного розрахунку.

Також апеляційним судом установлено, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 у вказаній справі апеляційну скаргу УПФУ в Тисменицькому районі залишено без задоволення а додаткову постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року, якою визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано - Франківської області по перепризначенню дат досягнення пенсійного віку в розрахунках сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за листопад та грудень 2013р. пенсіонерам ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 - залишено без змін.

У заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року, залишивши в силі постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 9 січня 2014 року в частині стягнення 8867,34 грн.

На обґрунтування заяви надано копію ухвали суду касаційної інстанції від 7 лютого 2017 року (справа №К/800/11890/16) в якій, на думку заявника по іншому застосовано Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668, яким внесено зміни до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Так, у наданій для порівняння ухвалі від 7 лютого 2017 року Вищий адміністративний суд України погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах тим особам, які станом на 1 жовтня 2011 року не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з цим, у справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився касаційний суд, відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах з тих підстав, що у справі №809/348/14 (судові рішення по якій набрали законної сили) визнано неправомірними дії Пенсійного органу щодо складання розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах листопад 2014 року по пенсіонерах ОСОБА_6 в розмірі 1054,55 грн., ОСОБА_7 - 1001,85 грн., ОСОБА_22 - 1,04 грн., ОСОБА_11 - 1367,69 грн. ОСОБА_12 - 461,41 грн., ОСОБА_23 - 4980,80 грн., що в загальному розмірі становить 8 867,34 грн.

Аналіз наведених судових рішень дає підстави вважати, що Вищий адміністративний суд України ухвалив їх за різних фактичних обставин справ, установлених судами, у зв'язку з чим не можна дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

Відповідно до частини першої статті 244 КАС України Верховий Суд України відмовляє в задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися.

На підставі викладеного, керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

_____________________

_____________________

_____________________

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду