Справа № 826/1032/18
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1032/18 Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИЛА:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - позивач/ГУ ДСНС у м. Києві) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» (далі - відповідач/ТОВ «Глуско Рітейл»), в якій просив суд:

- застосувати заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації автозаправного комплексу товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл», який розташований за адресою : бул. Перова, 27-Б у Дніпровському районі м. Києва , до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення;

- виконання судового рішення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення порушень пожежної та техногенної безпеки приміщень товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» ( в тому числі право відтермінування зупинення роботи приміщень АЗК товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл», розташованого за адресою: бульвар Перова, 27-Б у Дніпровському районі міста Києва) покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, визнано встановленими недоведені обставини, неправильно застосовано норми матеріального права. Вказує, що Товариством було усунуто частину недоліків відображених в акті від 21.12.2017 №216, а порушення, які не були усунуті, не несуть загрози життю та здоров'ю людей. Крім того, вважає, що позивач, фактично здійснюючи перевірку дотримання ДБН при будівництві АЗС, перевищив свої повноваження. Також, звернув увагу, до для АЗС механізм улаштування, експлуатації і технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення відсутній, що унеможливлює виконання ч.1 ст. 53 Кодексу цивільного захисту України.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п. 3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.06.2017 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2017 у справі № 826/1375/16, наказу МВС України від 02.11.2015 №1337, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.11.2015 № 1467/27912, наказу ГУ ДСНС у м. Києві від 07.12.2017 №465 у період з 08.12.2017 по 21.12.2017 начальнику відділу техногенної безпеки УЗНС ГУ ДСНС України у м. Києві Сосюрі В.П., інспектору роботи з об'єктами підвищеної небезпеки ЦЗД ГУ ДСНС України у м. Києві Купрієнку Ю.А., головному інспектору відділу ЗНС Дніпровського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Білашенку Є.А. було доручено провести позапланову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки в приміщеннях та території АЗС ТОВ «Глуско Рітейл» по бульвару Перова, 27 б, в Дніпровському районі м. Києва.

На підставі наказу від 07.12.2017 р. № 465 «Про проведення позапланової перевірки» видано посвідчення від 07.12.2017 р. № 446 на проведення позапланової перевірки приміщень та території АЗС ТОВ «Глуско Рітейл» розташованих за адресою: м. Київ, бул. Перова, 27 б.

Перед початком перевірки, державним інспектором пред'явлено директору департаменту ОП, ПБ і охорони навколишнього середовища начальнику ТОВ «Глуско Рітейл» Цільницькому І.В. посвідчення на проведення перевірки № 446.

Під час здійснення перевірки приміщень та території АЗС (АЗК) ТОВ «Глуско Рітейл» по бульвару Перова, 27б в Дніпровському районі м. Києва інспекторами було встановлено 8 порушень, а саме:

- п.1.1 розділ ІІІ, п. 4.1 розділу ІV Правил пожежної безпеки України - допускається встановлення модуля АГЗП на відстані менше 40 метрів до інших будівель та споруд різного призначення в порушення п.8.153 ДБН В.2.5.20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання»;

- п.1.1 розділ ІІІ Правил пожежної безпеки України - відстань від АЗК до будівлі СТО менше 50 метрів в порушення п.п. 7.61* таблиця 7.9*ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень»;

- п.1.1. розділ ІІІ, п. 4.1. розділу ІV Правил пожежної безпеки України - відстань від наземного резервуару АГЗП до резервуарів з бензином АЗК менше 40 метрів в порушення п.8.153 ДБН В.2.5-2-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. «Газопостачання».

- п.2.23 розділ ІІІ Правил пожежної безпеки України - висота евакуаційного виходу з приміщень АЗК менше 2 метрів п. 7.3.6 ДБН В.1.1.7-2016 «Пожежна безпека об'єктів будівництва»;

- п. 1 ст. 53 Кодексу цивільного захисту України - АЗК не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення;

- ст. 133 Кодексу цивільного захисту України, перелік п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 №763 - не укладено договір на постійне та обов'язкове обслуговування об'єкту з аварійно-рятувальними службами;

- п.4.9.5, п.4.9.6 наказу № 557 ПТБ, Постанови Кабінету Міністрів України № 1788 - не проведено встановленим порядком обов'язкове страхування цивільної відповідальності суб'єкта господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки;

- п. п. 3, 6, 9,10, п.4.3 ПКМУ № 1200, ПТБ - не проведено розрахунки потреби та не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту.

За результатами перевірки інспектором було складено акт від 21.12.2017 року № 216 перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

28.12.2017 р. на підставі акту перевірки було винесено припис №112 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у строк до 15.01.2018 р.

На виконання припису відповідачем було частково усунуто порушення, а саме виконано п. 6-8 порушень викладених в акті перевірки (укладено договір від 29.12.2017 р. №ОПП/АО/178 на постійне та обов'язкове обслуговування об'єкту з аварійно-рятувальними службами, проведено обов'язкове страхування цивільної відповідальності суб'єкта господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки, проведено розрахунки потреби та забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту).

Вважаючи вказані порушення такими, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції дійшов висновку про підтвердження матеріалами справи порушення відповідачем вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

Згідно з Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 № 20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій», Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України, одним з основних завдань якого є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, що забезпечується безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Абзац 1 ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначає, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Частиною 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Згідно з ч. 1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць до повного усунення порушень вимог законодавства у є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо виявлені допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Як свідчать матеріали справи, що на час розгляду справи судом першої інстанції ряд порушень, які відображені в п.п. 6-8 Акту перевірки від 21.12.2017 № 216, відповідачем було усунуто.

Що стосується порушення ст. 53 Кодексу цивільного захисту України , а саме: АЗК не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення, то колегія суддів зазначає, що відповідно до вказаної норми Закону об'єкти підвищеної небезпеки обладнуються вищевказаними системами відповідно до правил їх улаштування, експлуатації та технічного обслуговування, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Разом з тим, відповідно до наказу Міністерства з надзвичайних ситуацій від 03 серпня 2011 року № 793, про внесення змін до наказу від 15 травня 2006 року № 288 «Про затвердження правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення» із переліку об'єктів, які повинні обладнуватися зазначеними системами АЗС виключено. В той же час, Розпорядженням КМУ від 10.03.2017 р. № 166 - р вказані Правила скасовані. Інші правила, які були б затверджені центральним органом державної влади у сфері цивільного захисту щодо улаштування, експлуатації та технічного обслуговування АЗС зазначеними системами відсутні.

Стосовно порушень відображених у п.п. 1-4 вказаного Акту, а саме: допускається встановлення модуля АГЗП на відстані менше 40 метрів до інших будівель та споруд різного призначення в порушення п.8.153 ДБН В.2.5.20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання»; відстань від АЗК до будівлі СТО менше 50 метрів в порушення п.п. 7.61* таблиця 7.9*ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень»; відстань від наземного резервуару АГЗП до резервуарів з бензином АЗК менше 40 метрів в порушення п.8.153 ДБН В.2.5-2-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. «Газопостачання»; висота евакуаційного виходу з приміщень АЗК менше 2 метрів п. 7.3.6 ДБН В.1.1.7-2016 «Пожежна безпека об'єктів будівництва», колегія суддів враховує наступне.

Так, долучені позивачем до матеріалів справи документи не містять жодної інформації щодо того, якою є фактична відстань від модуля АГЗП до об'єктів, відстань від АГЗП до резервуарів з бензином АЗК; до якого саме об'єкту здійснювалось вимірювання відстані від АГЗП, що складає менше 40 метрів, якими засобами було здійснено вимірювання відстані від АГЗП до резервуарів з бензином АЗК.

Також, не підтверджено документально твердження позивача про порушення у вигляді незабезпечення мінімальної протипожежної відстані між АЗК до будівлі СТО.

При цьому, надана позивачем фототаблиця не містить прив'язки до місцевості і ознак, що дозволяють робити висновки про відстань між зображеними на знімку об'єктами. Більш того, як вказує позивач, на фотографії, що є додатком до Акту перевірки, відображено побутову будівлю АЗС і стіну авто мийки.

Стосовно порушення вказаного в Акті перевірки в частині висоти евакуаційного виходу з приміщень АЗК менше 2 метрів, то як вбачається з наданої позивачем фототаблиці, така висота складає 193 см, що на переконання колегії суддів є неістотним і не може впливати на життя і здоров'я громадян.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що зареєстрований Управлінням Держархбудконтролю за № 245 від 01.09.1998 р., яким прийнято в експлуатацію АЗС по бульвару Перова, 27, жодних зауважень та недоліків не встановлено.

Також, згідно експертного висновку Управління Державної пожежної охорони ГУ МВС України в м. Києві від 23.07.1997 р. № 54/5/1891 проведеною повторною експертизою правильності і повноти виконання протипожежних вимог у проектно-кошторисній документації на будівництво АЗС порушень вимог пожежної безпеки не виявлено.

Вищевказане свідчить про передчасність висновків щодо необхідності застосування до відповідача найжорсткіших заходів реагування.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на те, що застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації автозаправного комплексу товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» є крайнім заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» про застосування заходів реагування - відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» (адреса: вул. Солом'янська, 11, м. Київ, 03110; ) судовий збір у розмірі 2643,00 грн. (дві тисячі шістсот сорок три гривні 00 коп.), сплачений на підставі платіжного доручення №7007 від 08 травня 2018 року на суму 2643,00 грн. з Державного бюджету України за рахунок асигнувань Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (вул. Володимирська, 13, м. Київ, 01601, ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 22.06.2018 року.