Справа № 22-а - 5265/11
Суддя: Цюра Т. В.
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 22-а/1590/6886/11
Номер справи місцевого суду: 22-а - 5265/11
Головуючий у першій інстанції Виноградова
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2011 року м. Одеса

Колегія суддів апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - судді Цюри Т.В.,

суддів Кварталової А.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Павлючук Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Суворовської райадміністрації на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської райадміністрації Одеської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 12.01.2009 р. звернулася до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської рай адміністрації Одеської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок розміру державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку забезпечивши їй таку доплату та зобов'язати провести перерахунок та доплату допомоги при народженні дитини виходячи з розміру кратному 22,6 прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років встановленого на день її народження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є отримувачем допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, котрий управління праці та соціального захисту населення - призначило в 2007 році, проводило та продовжує нарахування та виплату цієї державної допомоги у розмірі, передбаченому Законами України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та «Про державний бюджет України на 2008 рік». На думку позивачки, відповідач з 09.07.2007 року у зв'язку з прийняттям Когституційним Судом України рішення про визнання неконституційним положення абзацу третього частини другої статі 56 цього Закону не призначив щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною у розмірі, передбаченому Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Законом України від 18.01.2001 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а також відповідач не провів перерахунок та доплату разової допомоги при народженні дитини виходячи з розміру кратному 22,6 прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1- задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Суворовської райадміністрації Одеської міської ради щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку виходячи з розміру прожиткового мінімуму на час її народження за період з 11.09.2007 року по 31.12.2007 року - протиправною.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Суворовської рай адміністрації Одеської міської ради провести ОСОБА_1 перерахунок та доплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку за 2007 рік, виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до 6 років, починаючи з 11.09.2007 року по 31.12.2007 рік.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 3 (три) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, Управління праці та соціального захисту населення Суворовської райадміністрації подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 вересня 2007 року позивачка народила дитину - ОСОБА_2 (а.с. 13) та з листопада 2007 року знаходилась на обліку в УПСЗН. В зв'язку з ліквідацією УПСЗН та утворенням ДПСП, позивачка перебуває вже у нього на обліку. Незважаючи на створення Одеською міською радою ДПСП, як державного органу без правонаступництва, суд вважає, що саме ДПСП є належним відповідачем по виниклим правовідносинам та повинен відповідати по пред'явленому позову. УПСЗН призначило та проводило нарахування в 2007-2008 роках державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому Законами України «Про державний бюджет України на 2007 - 2008 рік» як різницю між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї у розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше як 23% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 за 2007 рік підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 року,який набрав чинності з 01.01.2001 року, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Зазначена стаття була виключена на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік». Дія цієї статті відновлена рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року. Цим судовим рішенням відновлена дія пункту 5 розділу IX Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», відповідно до якого до стабілізації економічного становища в Україні розмір виплат, передбачених статтями 41,43,46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно з встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму.

Крім того, статтею 4 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування» від 11.01.2001 року, який прийнятий на виконання Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», дія якої також відновлена рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, визначено, що виходячи з можливостей Фонду соціального страхування з з тимчасовою втрати працездатності, виплата, передбачена ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» встановлюється в розмірі, не нижчим ніж 23% прожиткового мінімуму для працездатної особи. Правовідносини між сторонами з приводу нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років також регулюються нормами Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми" в новій редакції від 22.03.2001 року, який набрав чинності з 01.01.2002 року.

Стаття 15 цього Закону в редакції до 28.12.2007 року встановлювала надання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років. Згідно п.3 розділу VIII Прикінцевих положень даного Закону розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтями 15, 18 і 20 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, яка дорівнює 25 відсотків від встановленого рівня прожиткового мінімуму. Таким чином, на законодавчому рівні з часу набрання законами чинності виплата державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку передбачена в частковому співвідношенні до прожиткового мінімуму, а не в повному обсязі.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальний системі соціального захисту населення. Частиною 1 ст. 1 вказаного Закону встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст.3 Закону України « Про державну допомоги сім'ям з дітьми» право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має право особа ( один з батьків дитини, усиновитель, опікун,баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за нею.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомоги сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб,у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», та дію статті 15 Закону України «Про державну допомоги сім'ям з дітьми». Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року у справі № 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян були визнані такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) ст. ст.56, 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Отже, з 09 липня 2007 року відновлена дія ст. 15 Закону України «Про державну допомоги сім'ям з дітьми», за якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років.

Таким чином позивачка мала право на отримання допомоги по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року період.

Проте, відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України ( в редакції, що діяла на день звернення позивачки до суду) для звернення до адміністративного суду за захистом прав,свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення прав чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку,встановленому цим Кодексом.

Колегією суддів не встановлено поважних причин пропуску позивачкою строку для звернення до адміністративного суду.

Також, колегія суддів дійшла до висновку,що суд першої інстанції правильно відмовив позивачці у задоволенні вимог,які стосуються інших періодів.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини,на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду довів та обґрунтував.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те,що судом першої інстанції при винесенні рішення були порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідноп.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права,що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з винесенням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 202, 205 КАС України,колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Суворовської райадміністрації - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2009 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Т.В.Цюра

Судді: А.М. Кварталова

Є.С.Сєвєрова