Справа № 13/320-АП-07
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 червня 2018 року

Київ

справа №13/320-АП-07

адміністративне провадження №К/9901/49855/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації, особа, яка бере участь у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсоноптторг» про визнання за позивачем права власності на цілісний майновий комплекс у складі: адміністративної будівлі - літера А, площею 559,4 м2, побутового приміщення - літера Б, площею 40 м2, частини під'їзної залізничної колії з технологічним обладнанням, в тому числі з перевідною стрілкою, довжиною 121 м, асфальтного майданчика з огорожею, площею 2600 м2, присвоївши адресу: АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію цього права, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Шляхтицького О.І., Потапчука В.О., Семенюка Г.В. від 27 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації про визнання за позивачем права власності на цілісний майновий комплекс у складі: адміністративної будівлі - літера А, площею 559,4 м2, побутового приміщення - літера Б, площею 40 м2, частини під'їзної залізничної колії з технологічним обладнанням, в тому числі з перевідною стрілкою, довжиною 121 м, асфальтного майданчика з огорожею, площею 2600 м2, присвоївши адресу: АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію цього права.

Постановою господарського суду Херсонської області від 10 липня 2007 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року провадження у справі закрито.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Крім того, позивачу роз'яснено право звернення до суду в порядку господарського судочинства.

На постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року до суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, в якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, порушує питання про його скасування та просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскаржується рішення суб'єкта владних повноважень, а саме, відмова в проведенні реєстрації права власності на нерухоме майно.

Від Херсонського державного бюро технічної інвентаризації надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2, у якому вказується на необґрунтованість доводів касаційної скарги та законність рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Враховуючи, що учасник справи оскаржує рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції, то за правилами частини шостої статті 346 КАС України є підстава для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 вересня 2010 року № 19-рп/2010 прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України головним обов'язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, за свою діяльність держава відповідає перед людиною. Забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина. В Україні систему судів утворено згідно з положеннями Конституції України із застосуванням принципу спеціалізації з метою забезпечення найбільш ефективних механізмів захисту прав і свобод людини у відповідних правовідносинах.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 23, 24 та тексті свого рішення у справа "Сокуренко і Стригун проти України" (№ 29458/04 та № 29465/04) відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві керується законом, що приймається парламентом" (Zand v. Austria № 7360/76); фраза "встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути "встановленим законом" є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

Крім того, Європейський суд з прав людини у Рішенні від 25 лютого 1993 року у справі "Доббертен проти Франції" зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держави-учасниці організувати їхню судову систему в такий спосіб, щоб їхні суди і трибунали виконували кожну зі своїх функцій (пункт 44), притаманну відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).

Керуючись статтями 341, 345, 346, 347, 359 КАС України,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом позов ОСОБА_2 до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації, особа, яка бере участь у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсоноптторг» про визнання за позивачем права власності на цілісний майновий комплекс у складі: адміністративної будівлі - літера А, площею 559,4 м2, побутового приміщення - літера Б, площею 40 м2, частини під'їзної залізничної колії з технологічним обладнанням, в тому числі з перевідною стрілкою, довжиною 121 м, асфальтного майданчика з огорожею, площею 2600 м2, присвоївши адресу: АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію цього права передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко