Справа № 808/1081/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2018 року (о 17 год. 00 хв.)Справа № 808/1081/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Батрак І.В.,
за участю секретаря Новыковоъ Д.А.,
представників позивача Петрова Г.А., Шибеко І.С.,
представника відповідача Лабура М.Г.,
представника третьої особи Гуржій О.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя»
до Головного управління ДФС у Запорізькій області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області
про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (далі ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області (далі УДКСУ у м. Запоріжжя Запорізької області) , в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № Вознесенівського управління у м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.03.2018.
На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що своєчасно та в повному обсязі сплачувала платежі з єдиного внеску. При цьому, у лютому 2018 року фінансовою частиною було допущено помилку у визначенні розрахункового рахунку. Так, військовою частиною було помилково кошти сплачено замість р/р НОМЕР_1 на р/р НОМЕР_2 (це реквізити для сплати військового збору), а тому просить скасувати спірне рішення відповідача.
Ухвалою суду від 02.04.2018 (у редакції ухвали від 06.04.2018) відкрито провадження в адміністративній справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 26 квітня 2018 року.
Відповідача позов не визнав, 23.04.2018 через канцелярію суду надав відзив на адміністративний позов (вх. №12833), у якому посилається на приписи Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та вказує, що станом на 20.02.2018 згідно із карткою особового рахунку платника за ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» рахувалася недоїмка в сумі 362 634,88 грн. Платником на рахунок сплати єдиного внеску, який нарахований/утриманий роботодавцями з/на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги по вагітності та родам (код платежу 71010000) були несвоєчасно сплачені за січень 2018 року. Зазначає, що на підставі ст. 25 вказаного Закону до позивача 14.03.2018 прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 74 955,73 грн. (штрафні санкції 20% - 72 526,97 грн., пеня 2 428,76 грн.), яке 16.03.2018 направлено поштою листом з повідомленням про вручення та одержано платником 19.03.2018. На підставі викладеного, вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв в межах законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позову.
25 квітня 2017 року на адресу суду від представника третьої особи надійшли (вх. №13234), зокрема, пояснення щодо позову по справі, у яких вказує, що між управлінням та позивачем на період, який зачіпається у позовній заяві, діяв договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування від 07.12.2017 №85, яким передбачено права та обов`язки управління в процесі обслуговування клієнта. Відповідно до заяви про відкриття рахунків від 23.01.2018, Порядку казначейського обслуговування не бюджетних рахунків клієнтів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.07.2014 №770, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 серпня 2018 року за №928/25705, позивачу було відкрито не бюджетний рахунок зі спеціальним режимом використання для проведення розрахунків згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256. Пояснює, що платіжні доручення від 30.01.2018 №9 на суму 58 143,51 грн. та від 02.02.2018 №15 на суму 311 182,41 грн., надані позивачем до Управління, були перевірені на відповідність вимогам вищезазначеного законодавства та виконані 01.02.2018 та 06.02.2018 відповідно (копії платіжних доручень надано до матеріалів справи). Зазначені кошти зараховані до державного бюджету по коду класифікації доходів бюджету 1101100 «Військовий збір» на рахунок №0007, відкритий у Головному управлінні ДКС України у Запорізькій області, одержувач коштів: УДКСУ у м. Запоріжжя (Вознесенівський район), .
Відповідно до ухвали від 26.04.2018 підготовче провадження відкладене на 15 травня 2018 року.
14 травня 2018 року на адресу суду позивачем надано відповідь на відзив (вх. №14724), у які зауважує, що оскільки ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» фактично були здійснені всі необхідні дії для повного та своєчасного виконання свого податкового обов`язку, хоча і помилкове зазначення рахунку, на який такий податок сплачується під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання, у визначений нормою Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строк, а відтак і для застосування на підставі п. 11 ст. 25 цього Закону штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Ухвалою суду від 15.05.2018 закрите підготовче провадження у справі та призначене судове засідання на 12 червня 2018 року.
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Просять адміністративний позов задовольнити повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Представник третьої особи у судовому засіданні просив при розгляді справи врахувати надані пояснення та прийняти рішення на розсуд суду.
На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.
Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників учасників справи, судом встановлені наступні обставини.
ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» () відповідно абз. 7 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є страхувальником та платником єдиного внеску.
30 січня 2018 року, на підставі платіжного доручення № 9 ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» перераховано єдиний соціальний внесок (за призначенням: «*;101;41279924;Пост.Каб.Мін.Укр.від 04.03.2002 №256 Нарах. ЄСВ за першу пол. січня 2018 р.на ФОП22%-57602,87грн. та ФОП інв..8,41%-540,64 грн.Пер.повн.30.01.2018») на розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ у Запорізькій області №0007 в розмірі 58 143,51 грн.
Крім того, 02 лютого 2018 року, на підставі платіжного доручення № 15 позивачем перераховано єдиний соціальний внесок (за призначенням: «*;101;41279924;Пост.Каб.Мін.Укр.від 04.03.2002 №256(кварт.плата та інші посл.) Нарах. ЄСВ за першу пол. січня 2018 р. на зар.плату за січень 2018р.22%-306752,42,8,41%-4429,99. Пер.повн.05.02.2018») на розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ у Запорізькій області №0007 в розмірі 311 182,41грн.
Станом на 20 лютого 2018 року за даними Вознесенівського управління у м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області у позивача утворилась заборгованість - сума недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 362 634,88 грн., про що на адресу ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» надійшла вимога про сплату боргу №Ю-4022-50 від 02.03.2018.
У зв`язку з цим, недоїмка зі сплати єдиного внеску у сумі 369 325,92 грн. перерахована платіжним дорученням №40 від 02.03.2018, про що 15 березня 2018 року позивачем листом №18/337 повідомлено в.о. начальника Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.
Однак, 19 березня 2018 року позивачем отримано рішення № від 14.03.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосовано штраф у розмірі 72 526,97 грн. за період 21.02.2018 по 02.03.2018 та нарахована пеня в розмірі 2 428,76 грн.
Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.
Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-V (із змінами та доповненнями) (далі Закон №2464-VI).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 цього Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків, зборів, платежів входить до функцій контролюючих органів (підпункт 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до абзацу першого частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
З 11 серпня 2013 року набрали чинності положення частини п`ятої, частини сьомої статті 9 Закону № 2464-VI, відповідно до яких сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.
У разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (Пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону № 2464-VI).
Частиною сьомою статті 9 зазначеного Закону встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
У відповідності до положень частин шостої і десятої статті 9 Закону № 2464 для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.
Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Вказана норма щодо своєчасності сплати єдиного внеску передбачена також Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі Інструкція № 449).
Так, в розділі IV пункту 2 Інструкції № 449 визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.
Відповідно до частини першої статті 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.
За змістом статті 45 Бюджетного кодексу України органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечують своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків і зборів та інших доходів відповідно до законодавства.
Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Крім цього, пунктом 22.4 ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним для платника з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.
Отже, згідно із наведеними нормами чинного законодавства України, своєчасна сплата єдиного внеску - це внесення платниками відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.
З наданих до суду доказів, судом встановлено, що позивачем сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування було вчасно здійснена на рахунок р/р НОМЕР_2 замість вірного рахунку 0829, що саме представником відповідача не заперечене. Платіжні доручення від 30.01.2018 №9 на суму 58 143,51 грн. та від 02.02.2018 №15 на суму 311 182,41 грн., надані позивачем до Управління, були перевірені на відповідність вимогам вищезазначеного законодавства та виконані 01.02.2018 та 06.02.2018 відповідно (копії платіжних доручень надано до матеріалів справи). Зазначені кошти зараховані до державного бюджету по коду класифікації доходів бюджету 1101100 «Військовий збір» на рахунок №0007, відкритий у Головному управлінні ДКС України у Запорізькій області, одержувач коштів: УДКСУ у м. Запоріжжя (Вознесенівський район), .
Разом з цим, після надходження на адресу ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» вимога про сплату боргу №Ю-4022-50 від 02.03.2018, недоїмка зі сплати єдиного внеску у сумі 369 325,92 грн. перерахована платіжним дорученням №40 від 02.03.2018, про що 15 березня 2018 року позивачем листом №18/337 повідомлено в.о. начальника Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.
У рішенні Верховного Суду України від 16.06.2015 у справі №21-377а15 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 податкового кодексу України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 податкового кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення № від 14.03.2018 Вознесенівського управління у м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 72 526,97 грн. за період 21.02.2018 по 02.03.2018 та нарахована пеня в розмірі 2 428,76 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131-В, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення від 14.03.2018 № Вознесенівського управління у м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені Товариству з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131-В, ) суму судового збору у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 21.06.2018.

Суддя І.В. Батрак