Справа № 639/2376/18
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/2376/18
Провадження №2-а/639/89/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Тіщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №9 батальйону №3 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №9 батальйону №3 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, в якому позивач просить скасувати постанову серії ВР №091620 від 02.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 680, 00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.05.2018 року інспектором роти №9 батальйону № 3 УПП в м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2 стосовно позивача винесено постанову серії ВР № 091620 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а саме за те, що позивач керував транспортним засобом та мав технічну несправність (не працювала ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби), у звязку з чим на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. Із зазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням норм права, є незаконною, у звязку з чим підлягає скасуванню.

Так, позивач вказує, що 02.05.2018 року він керував транспортним засобом Mercedes Benz 811 Д, державний номер НОМЕР_1, який був у справному стані. Повертаючись додому він ввімкнув ближнє світло фар та не помітив, що по ходу руху перегоріла лампа ближнього світла з лівого боку автомобіля. Коли ОСОБА_1 вже рухався по автодорозі М-03 45 км, то був зупинений відповідачем, який звинуватив його у допущенні порушення ПДР, а саме п.31.4.3 «в», про що було винесено постанову серії ВР № 091620 від 02.05.2018 року. Разом з тим, позивач зазначає, що застосоване до нього стягнення є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності. Перед початком руху він ретельно перевірив роботу зовнішніх світлових приладів і все працювало. Після зупинки інспектором і вказівки на непрацюючу фару ближнього світла, при цьому ліва протитуманна фара працювала в режимі ближнього світла, позивач спробував замінити лампочку на запасну. Втім, це не дало результатів, оскільки в нього в автомобілі стоять ксенонові лампи з блоками розжогу, тому міг перегоріти блок розжогу. Після цього позивач повідомив інспектора, що він поїде на найближче СТО з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 ПДР України для усунення несправності, оскільки не має спеціальних технічних знань для заміни таких ламп на місці. Позивач дав усні пояснення інспектору, де зазначив вищевикладені факти, однак відповідач проігнорував очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме його основних складових - умислу чи необережності та всупереч вимогам ст.9 КУпАП виніс постанову. У постанові відсутні посилання на обєктивні докази, які б підтверджували вину позивача. Відповідач таких доказів також не надав.

У звязку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

13.06.2018 року вказані недоліки позивачем були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.06.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №9 батальйону №3 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено судове засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до статті 276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом в ухвалі від 13.06.2018 року розяснено відповідачу, субєкту владних повноважень, його обовязок надати у разі заперечень проти позову всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дій, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов. Відповідачем заперечення або відзив на позов не надавались.

На підставі копії постанови серії ВР №091620 від 02.05.2018 року, винесеної інспектором роти №9 батальйону №3 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, прізвище якого вказано у постанові з помилкою, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, оскільки відповідач викликався до суду, однак в судове засіданні не зявився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не надавав та не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1, скасування оскаржуваної постанови, у звязку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 139, 229, 241, 242, 243, 286 КАС України, ст.ст. 121, 185, 222, 251, 256, 258 КУпАП України, Закону України «Про Національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №9 батальйону №3 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР №091620 від 02.05.2018 року інспектора роти №9 батальйону №3 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ММ №866689, виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 09.04.2001 року, ІПН:НОМЕР_2, проживає та зареєстрований за адресою: 61039, м. Харків, пров. Виконкомівський, буд. 8;

Відповідач: Інспектор роти №9 батальйону №3 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315А.

Суддя Н.В.Баркова