Справа № 804/7656/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2018 року Справа № 804/7656/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
предстанвика позивача представника відповідача Сербулової К.О. Данилова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецналадка" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2017 року відкрито провадження у справі.
07 грудня 2017 року ухвалою суду було зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 804/7044/17.
Ухвалою суду від 05.06.2018 року провадження у справі поновлено, оскільки обставини, що викликали зупинення провадження у даній справі відпали.
Відповідачем, до суду було надано письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач з 05.01.2018 року по 12.01.2018 року провів документальну позапланову невиїзну по взаємовідносинам з ТОВ "Інжител", ТОВ "БК Гранд Білдінг", ТОВ "Лонгкон" за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року. Результати перевірки оформлені Актом від 19.01.2018 року №1682/04-36-14-22/31573282, тому застосування адміністративного арешту майна, як способу забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом, відсутній.
Представник позивача в судовому засіданні 14.06.2018 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, що викладені у позовній заяві, та просив задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив у задоволенні позовної заяви відмовити, оскільки перевірка вже проведена позивачем по контрагентам та за період, що були визначені в наказі на проведення перевірки, що став підставою для не допуску перевіряючих відповідачем.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Обов'язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначені Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до пп 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п. 75.1.2 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Згідно п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Пунктом 78.4 ст. 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
Згідно п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.
Підпунктом 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України визначено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.
З урахуванням викладеного, суд зауважує, що досліджуючи необхідність накладення арешту на майно платника податків, слід взяти до уваги, що відповідач вважаючи наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрспецналадка» від 25.10.2017 року № 5964П незаконним, оскаржив його в судовому порядку та за наслідками такого оскарження зазначений наказ було визнано законним та обґрунтованим (справа №804/7044/17, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, яка набрала законної сили 30.03.2018 року).
За результатами даної перевірки складено Акт № 1682/04-36-14-22/31573282 від 19.01.2018 року.
Так, суд зазначає, що передбачений пп 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України захід у вигляді накладення адміністративного арешту майна платника податків не є мірою покарання, натомість має на меті забезпечення виконання платником податків його обов'язку, передбаченого податковим законодавством.
У даній справі необхідність такого забезпечення була викликана недопуском відповідачем посадових осіб контролюючого органу до проведення податкової перевірки, що в свою чергу, унеможливило виконання контролюючим органом в повному обсязі його обов'язків з приводу контролю за повнотою, своєчасністю та достовірністю справляння податків та інших обов'язкових платежів, виявлення можливих порушень податкового законодавства.
Однак, на час вирішення справи судом встановлено, що вказані вище обставини припинили своє існування, оскільки перешкоди у виконанні контролюючим органом його функцій з контролю були зняті, наказ про проведення перевірки № 5964П від 25.10.2017 року, у зв'язку з невиконанням якого у вигляді недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, було застосовано адміністративний арешт майна, фактично вичерпав свою дію та контролюючим органом було видано новий наказ про проведення перевірки, в тому числі з тих самих обставин господарської діяльності відповідача, який було виконано та має результат у вигляді Акту перевірки від 19.01.2018 року, за той самий період та по взаємовідносинам з тими ж самими контрагентами.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав, які передбачають можливість накладання арешту на майно платника податків - відповідача, відповідно, відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецналадка" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 червня 2018 року.

Суддя Н.В. Боженко