Справа № 803/1887/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/2473/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судових засідань - Лемцьо І.В.

представника відповідача - Сахарчука А.А.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року (головуючий суддя: Костюкевич С.Ф., місце ухвалення - м. Луцьк, дата складення повного тексту рішення - 27.02.2018) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимоги, -

встановив:

ФОП ОСОБА_4 звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-11661-25 від 13.11.2017 в частині сплати єдиного соціального внеску на загальну суму 124130,41 грн.

Обґрунтовує позов тим, що ГУ ДФС у Волинській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 14.07.2017. За результатами перевірки складено акт № 6515/03-20-13-07/НОМЕР_1 від 17.07.2017. На підставі даного акту перевірки винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-11661-25 від 13.11.2017 в частині донарахування Єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 124130,41 грн, (з яких недоїмки в розмірі 84349,30 грн, штрафу в розмірі 39781,11 грн). Позивач вважає необґрунтованими висновки податкового органу, викладені в акті перевірки про заниження єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне страхування внаслідок не укладення трудових договорів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що позивач будучи платником єдиного внеску, згідно з п. 1 та 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою встановленими центральним органом виконавчої влади.

Вказана справа до апеляційного розгляду була призначена на 10:30 год 15.05.2017. Представник позивача - ОСОБА_5 29.05.2018 подав заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату, оскільки останній бере участь в якості захисника у кримінальному провадженні. Суд апеляційної інстанції ухвалив задовольнити це клопотання та відкласти розгляд справи на 10:30 год 29.05.2018.

Представник позивача - ОСОБА_5 29.05.2018 повторно подав заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з його участю в якості захисника у кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції відхилив це клопотання, у зв'язку з його повторністю, а також, що неявка позивача чи його представника не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Представник відповідача - Сахарчук А.А. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, їхня участь в судовому засіданні обов'язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України їхня неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача - Сахарчука А.А., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 14.07.2017. За результатами перевірки складено акт № 6515/03-20-13-07/НОМЕР_1 від 17.07.2017. На підставі даного акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-11661-25 від 13.11.2017 в частині донарахування Єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 124130,41 грн., недоїмка в розмірі 84349,30 грн., штраф у розмірі 39781,11 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов слід задовольнити, оскільки контролюючим органом не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, використання в них найманих осіб та не доведений факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, в тому числі норм Податкового кодексу України.

З цими висновками суду першої інстанції, не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Згідно абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закон № 2464, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 3 ст. 9 Закону № 2464 встановлено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 13 Закону № 2464 визначено, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 25 Закону № 2464, рішення прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затвердженою наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція).

Пунктом 1 Розділом VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції передбачено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Згідно п. 2 Розділу VI Інструкції, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 3 Розділу VI Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що розглянувши матеріали документальної перевірки ФОП ОСОБА_4 № 6515/03-20-13-07/НОМЕР_1 від 17.07.2017 з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування та обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, контролюючим органом виявлено порушення п. 1 ч. 1 ст. 7, п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 5, п. 7 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.

За результатами вказаної перевірки прийнято рішення Головного управління ДФС у Волинській області № НОМЕР_2 від 10.08.2017 (а. с. 141), яким донараховано суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафні санкції.

Станом на 31.10.2017, згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-11661-25 від 13.11.2017 за ФОП ОСОБА_4 обліковується недоїмка зі сплати єдиного внеску та штрафними санкціями на загальну суму 124130,41 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення Головного управління ДФС у Волинській області № НОМЕР_2 від 10.08.2017, яким донараховано суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафні санкції до ФОП ОСОБА_4 не скасоване, позивачем не надано доказів не здобуті вони і судом, того, що останнє було оскаржено в адміністративному чи судовому порядку, отже на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції є чинним.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки рішення Головного управління ДФС у Волинській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № НОМЕР_2 від 10.08.2017 є чинним, а тому підстав для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-11661-25 від 13.11.2017 не має.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

З наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року у справі № 803/1887/17 скасувати та прийняти постанову, якою в позові ОСОБА_4 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Суддя-доповідач: О.М. Гінда

Судді: В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Повне судове рішення складено 20.06.2018.