Справа № 595/786/18
Суддя: Федорончук В. Б.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/786/18
Провадження 2-а/595/10/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Ковалівському Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії Підзамочківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до адміністративної комісії Підзамочківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову посилається на те, що постановою №6 адміністративної комісії Підзамочківської сільської ради від 16.05.2018 року у справі про адміністративне правопорушення його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В постанові зазначено, що ним не укладено договір на вивіз твердих побутових відходів, чим порушено п.4.11. Правил благоустрою м.Бучача. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки жоден законодавчий акт, нормативно-правовий акт органів влади чи органів місцевого самоврядування не зобов'язує його до безумовного укладення договору на вивіз твердих побутових відходів або до укладення такого договору саме з Бучацьким комбінатом комунальних підприємств.

В судове засідання позивач не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив суд розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч належно був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №246592 від 12 квітня 2018 року, складеного дільничним офіцером поліції Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2, вбачається, що ОСОБА_1 не уклав договір з Бучацьким ККП на вивіз твердих побутових відходів, чим порушив п.4.11. Правил благоустрою м.Бучача, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП.

16 травня 2018 року адміністративною комісією Підзамочківської сільської ради винесено постанову №6 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, якою на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 не уклав договір з Бучацьким ККП на вивіз твердих побутових відходів, чим порушив п.4.11. Правил благоустрою м.Бучача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.288 КУпАП постанову адміністративної комісії може бути оскаржено у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п.п.7 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація благоустрою населених пунктів. Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 року.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Згідно з вимогами частини 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: 1) утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів; 5) допускати на об'єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Згідно з вимогами статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил. Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об'єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами. 3. Правила не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Отже, положення ч.2 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» не передбачають для громадян обов'язку укладання з органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування договорів у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до диспозиції ст.152 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в здійсненні дій, які заборонені правилами благоустрою території міст та інших населених пунктів.

До протиправних дій, за які настає відповідальність, згідно з санкцією ст.152 КУпАП належить, зокрема, захаращення, забруднення приміщень і місць загального користування якимись предметами, спорудами; кидання недопалків, лушпиння від насіння, паперу та іншого; кидання сміття з вікон, балконів, міського транспорту; спалювання листя, паперу, нечистот у місцях, спеціально для цього не відведених; забруднення собаками і кішками сходових кліток, дворів, вулиць, зелених насаджень; зберігання на проїзній частині вулиць, тротуарах будівельних матеріалів, будівельного сміття, ухилення від підтримання в належному стані будинків та споруд.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На підставі ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що адміністративною комісією Підзамочківської сільської ради було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення від 12 квітня 2018 року відносно ОСОБА_1, однак при винесені постанови про адміністративне правопорушення №6 від 16.05.2018 року не було з'ясовано всіх обставин справи, не визначено та не надано оцінку дій позивача ОСОБА_1, не доведено умислу у його діях, спрямованості його дій на порушення правил благоустрою, за що передбачена відповідальність згідно статті 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 Цивільного кодексу України закріплює, що відповідно до статті 6 цього ж Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Частиною 1 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Представником відповідача не надано жодних доказів, які б спростовували встановлені судом обставини.

За встановлених обставини суд вважає, що спірна постанова прийнята відповідачем протиправно, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Керуючись ст.ст.1,10,13,17,20,34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.2,72-77,139,243,246,250,251,286,293 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову №6 адміністративної комісії Підзамочківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області від 16 травня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3