Справа № 818/1817/18
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2018 р. Справа №818/1817/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Веріч А.І.,
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №818/1817/18 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 06.02.2018 №15 про відмову в підтвердженні пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_2;
- визнати протиправним дії управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2;
- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, періоди його роботи на посаді електрослюсаря підземного у ДП "Шахта ім. Ю.О. Гагаріна" з 01.09.1979 по 01.11.1980 та з 13.02.1984 по 12.01.1986;
- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованих періодів його роботи та проводити виплату такої пенсії з 12.12.2017.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в періоди з 01.09.1979 по 01.11.1980 та з 13.02.1984 по 12.01.1986 працював на посаді підземного електрослюсаря на Державному підприємстві "Шахта ім. Ю.О. Гагаріна". Звернувшись до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії,отримав, на його думку, протиправну відмову у призначенні вказаної пенсії.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 38).
14.06.2018 представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без участі (а.с.40), при цьому проти задоволення позовних вимог заперечував і просив відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.41-98). Зокрема, зазначив, що уточнюючі довідки №2178 та №2179 від 05.09.2013 за період роботи на посаді електрослюсаря підземного у ДП "Шахта ім. Ю.О. Гагаріна" не можуть бути враховані для призначення пенсії у зв'язку з відсутністю правових підстав видачі пільгових довідок у структурного підрозділу ДП "Артемвугілля" "Управління матеріально-технічного постачання та допоміжних виробництв" за періоди: з 01.09.1979 по 01.11.1980 та з 13.02.1984 по 12.01.1986. Отже, за таких умов, позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії, оскільки на час звернення за пенсією відстуній необхідний пільговий стаж та рекомендовано надати до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі для призначення пенсії за віком, на пільгових умовах, уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий період роботи у ДП "Шахта ім. Ю.О. Гагаріна", за підписом голови ліквідаційної комісії державного підприємства (а.с.41-44).
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 в періоди з 01.09.1979 по 01.11.1980 та з 13.02.1984 по 12.01.1986 працював підземним електрослюсарем на Державному підприємстві "Шахта ім. Ю.О. Гагаріна".
12.12.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, надавши при цьому відповідний пакет документів, в тому числі оригінал трудової книжки та уточнюючі довідки з підприємств, де він працював. Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 09.02.2018 №1373/06.1-19 йому було повідомлено, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 06.02.2018 315 ОСОБА_2 відмовлено у підтвердженні пільгового стажу за Списком №1, затвердженим постановою ОСОБА_3 ОСОБА_3 СРСР від 22.08.1956 за №1173 на посаді електрослюсаря підземного у ДП "Шахта ім. Ю.О. Гагаріна" у зв'язку з відсутністю правових підстав видачі пільгових довідок у структурного підрозділу ДП "Артемвугілля" "Управління матеріально-технічного постачання та допоміжних виробництв" за періоди з 20.06.1980 по 01.11.1980; з 13.02.1984 по 12.01.1986 (а.с.12).
Листом від 13.03.2018 №636/03-49 управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі відмовило позивачу у призначенні пільгової пенсії, оскільки, на думку відповідача, у нього на час звернення за пенсією, відсутній необхідний пільговий стаж (а.с.13).
Позивач вважає, що відмова органу пенсійного забезпечення є протиправною, оскільки відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.09.1979 по 01.11.1980 та з 13.02.1984 по 12.01.1986, а також не взяв до уваги уточнюючі довідки ДП "Шахта ім. Ю.О. Гагаріна" №2178 та №2179 від 05.09.2013 про підтвердження наявності трудового стажу у позивача для нарахування пільгової пенсії за Списком №1 (а.с. 14, 18).
Згідно записів у трудовій книжці позивача, його було прийнято 20.06.1980 згідно наказу від 27.08.1979 №37к Артемівського виробничого об'єднання з добування вугілля "Артемвугілля" по шахті ім. Ю.О. Гагаріна на посаду підземним електрослюсарем для проходження виробничої практики, як такого, що навчається в ГорПТУ №25, а звільнено 01.11.1980 згідно наказу №4-к у зв'язку із призовом до лав радянської армії (а.с.23).
Згідно наказу №8к від 17.02.1984 позивача 13.02.1984 знову прийнято на роботу електрослюсарем підземним "Шахта ім. Ю.О. Гагаріна", а звільнено з посади за власним бажанням 12.01.1986 (згідно наказу від 17.01.1986 №3к) (а.с.24).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до пункту "а" цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом ОСОБА_3 України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктами "б" та "з" зазначеної статті Закону визначено, що до цих категорій також належать: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом ОСОБА_3 України, і за результатами атестації робочих місць.
Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом ОСОБА_3 України.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_3 України від 12 серпня 1993 № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Отже, зазначеним Порядком передбачено, що у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючою довідкою, у разі розміщення підприємства на тимчасово окупованій території України індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України.
Згідно даних трудової книжки БТ- №4507531 позивач має загальний страховий стаж 22 роки 03 місяці 15 днів (а.с.23-25). Відповідач не заперечує право позивача на вищевказаний загальний страховий стаж.
У той же час за періоди роботи з 01.09.1979 по 01.11.1980 та з 13.02.1984 по 12.01.1986 до пільгового стажу не був зарахований, оскільки у відповідача виникли сумніви щодо достовірності довідок, виданих структурними підрозділами ДП "Артемвугілля" "Управління матеріально-технічного постачання та допоміжних виробництв".
Під час розгляду справи судом також встановлено, що, крім наявних записів у трудовій книжці, позивачем до органів Пенсійного фонду були надані довідки №2178 та №2179 про роботу на шахті в періоди 01.09.1979 по 01.11.1980 та з 13.02.1984 по 12.01.1986.
Проте вказані довідки безпідставно не були враховані відповідачем при прийнятті рішення про відмову призначити позивачу пільгову пенсію за Списком №1.
Також, суд зазначає, що підстав вважати наведені в довідці відомості недостовірними, відповідачем не наведено, а відомості вказані у довідці підтверджуються записами у трудовій книжці. При цьому суд зазначає, що ці довідки належним чином засвідчені підписами посадових осіб підприємств та печаткою.
Відтак, загальний та пільговий стаж роботи позивача, має документальне підтвердження в трудовій книжці.
Лише у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У звязку з вищевикладеним та відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на переконання суду, трудова книжка позивача в повній мірі підтверджує право позивача на пільговий стаж роботи у вищевказаних періодах, оскільки, вказані записи були здійснені у повній відповідності до вимог заповнення трудової книжки.
З огляду на зазначене суд не приймає доводи відповідача, що стаж роботи позивача за спірний період не підтверджений належними документами.
Суд, з огляду на матеріали справи та надані докази приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, оскільки пільговий стаж позивача підтверджується сукупністю наданих доказів: довідками, іншими первинними та архівними документами. Іншими доказами позивач не може підтвердити стаж.
Суд також вважає за необхідне зазначити про те, що підставою для зарахування пільгового стажу для призначення пенсії є записи у трудовій книжці та надані позивачем довідки, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні довідки, зокрема, щодо їх засвідчення. ПФУ не врахував, що надані позивачем довідки були видані архівним відділом "УМТС та ВП" ДП "Артемвугілля", як зберігачем архівної документації ДП "Шахта ім.Ю.О.Гагаріна", і визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 06.02.2018 №15 про відмову в підтвердженні пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_2 та визнання протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованих періодів його роботи та проводити виплату такої пенсії з 12.12.2017, то суд зазначає наступне.
За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, відповідні повноваження відповідача з призначення пенсії є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_3 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_3 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.
Таким чином, враховуючи вище викладене, позовна вимога про зобовязання відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованих періодів його роботи та проводити виплату такої пенсії з 12.12.2017 з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.
Вказане підтверджується роз'ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням періодів його роботи на посаді електрослюсаря підземного у ДП "Шахта ім. Ю.О.Гагаріна" з 01.09.1979 по 01.11.1980 та з 13.02.1984 по 12.01.1986.
Крім того, суд зазначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення вказаних норм, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі суму судового збору у розмірі 2114,40 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 06.02.2018 №15 про відмову в підтвердженні пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_2.
Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2.
Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням періодів його роботи на посаді електрослюсаря підземного у ДП "Шахта ім. Ю.О. Гагаріна" з 01.09.1979 по 01.11.1980 та з 13.02.1984 по 12.01.1986.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2018.

Суддя Н.В. Савицька