Справа № 381/385/16-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 381/385/16-а
УХВАЛА

14 червня 2018 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенко Я.М., Степанюка А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_3 про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року за виключними обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові Київської області про визнання дій неправомірними і зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові Київської області на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо утримання з його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, інваліда війни податку на доходи фізичних осіб за період з грудня 2015 року, зобов'язання відповідача виплачувати позивачу як судді у відставці, інваліду війни довічне грошове утримання без оподаткування будь-якої його частини, застосувавши Закон України «Про внесення змін до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсій інвалідів війни та деяких інших категорій осіб» від 17.07.2015 р. № 653-VIII, який набув чинності з 01.09.2015 р., зобов'язання відповідача повернути позивачу як інваліду війни безпідставно утриману з його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці суму податку на доходи фізичних осіб, починаючи з пенсійної виплати за грудень 2015 року.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Фастові Київської області - задоволено, постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 року - скасовано.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м. Фастові Київської області про визнання дій неправомірними і зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

22.03.2018 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року за виключними обставинами, на підставі п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України.

Обґрунтовуючи вказану заяву, заявник вказує на рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1 -р/2018 у справі за конституційним поданням 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України конституційності) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання (справа № 1-6/2018).

В цьому рішенні Конституційний Суд України наголосив, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України суперечать статті 21, частинам першій, другій статті 24 та статті 26 Основного Закону України, тобто положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким запроваджено оподаткування пенсій певних категорій (груп) пенсіонерів, суперечить статті 46 Конституції України.

Виходячи з цього, Конституційний Суд України своїм рішенням від 27.02.2018 року зазначив, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України що оподаткування щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не відповідає частині першій статті 126 Конституції України, тобто воно є неконституційним.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, оскільки безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов'язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з'ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Крім того, відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду,

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року за виключними обставинами підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є суддею у відставці, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Фастів та Фастівському районі та отримує щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 20.11.2006 року, ОСОБА_3 має статус інваліда війни 3-ї групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни.

Законом України від 17.07.2015 року № 653-VIII п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України був доповнений абзацом другим, відповідно до якого з 01 вересня 2015 року пенсії, призначені інвалідам війни, оподаткуванню не підлягають.

На підставі цього Закону відповідач протягом вересня, жовтня та листопада 2015 року належні позивачу суми щомісячного довічного грошового утримання виплачував без утримання податку на доходи фізичних осіб, однак з грудня 2015 року відновив утримання цього податку.

На письмовий запит позивача про причини відновлення утримання податку, відповідач листом від 06.01.2016 р. № 317/Б-01 повідомив, що з 01.09.2015 року не підлягають оподаткуванню тільки пенсії, призначені інвалідам війни, а на щомісячне довічне грошове утримання дія Закону України від 17.07.2015 р. № 653- VIII не поширюється.

Колегія суддів зазначає, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення (п.3.2 абзац 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 р. № 18-рп/2011).

Статтею 141 діючого Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону від 12.02.2015 року № 192- VIII, встановлено, що суддя, який вийшов у відставку, після досягнення встановленого законом пенсійного віку, виплачується пенсія або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг встановленого законом пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею встановленого законом пенсійного віку, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Як випливає з зазначеної норми закону, суддя, який не досяг встановленого законом пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право отримувати щомісячне довічне грошове утримання, а при досягненні таким суддею встановленого законом пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, йому призначається пенсія.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-УШ абзац перший ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в такій редакції «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Про безпідставність оподаткування щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці та інваліда війни свідчить і те, що згідно з п.п.«е» п.п.165.1.1. п.165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається, зокрема, сума пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно з законом, крім випадку, визначеного п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, з позивача було утримано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці податок на доходи фізичних осіб на підставі п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Як встановлено колегією суддів рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1 -р/2018 у справі за конституційним поданням 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України конституційності) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання (справа № 1-6/2018) вказано, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України що оподаткування щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не відповідає частині першій статті 126 Конституції України, тобто воно є неконституційним.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року підлягає скасуванню, а постанова Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 року - залишенню без змін, оскільки положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1 -р/2018 визнані неконституційним, а тому утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та інваліда війни ОСОБА_3 податку на доходи фізичних осіб порушують конституційні права позивача, як судді у відставці.

Перевіривши мотивування судового рішення та заяви, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року за виключними обставинами - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року - скасувати та постановити нову, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2016 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлений 19.06.2018 року.