Справа № 348/2594/17
Суддя: Грещук Р. П.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2594/17

11 червня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді Грещука Р.П.,

секретаря Шпитко М.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними.

В судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_3 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві.

Просить поновити строк звернення до суду. Визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо неврахування ОСОБА_3 при розрахунку пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував в Івано-Франківському УБР, у ТОВ «Шаімська нафтосервісна компанія», у ТОВ «Управління бурових робіт», у ВАТ Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин», у ТОВ «Новоуренгойська бурова компанія».

Зобовязати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 починаючи з 13.04.2017 року, з урахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом та північною надбавкою, яку він отримував в Івано-Франківському УБР згідно архівної довідки про заробітну плату №11-366 від 27.04.2011 року з районним коефіцієнтом в розмірі 70% та північною надбавкою в розмірі 50%; у ТОВ «Шаімська нафтосервісна компанія» згідно архівної довідки про заробітну плату №50 від 10.09.2007 року; у ТОВ «Управління бурових робіт» згідно довідки про заробітну плату №06-01/10725 від 13.11.2013 року з районним коефіцієнтом в розмірі 70% та північною надбавкою в розмірі 50%; у ВАТ Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин» згідно довідки про заробітну плату №75 від 31.01.2011 року з районним коефіцієнтом в розмірі 70% та північною надбавкою в розмірі 50%; у ТОВ «Новоуренгойська бурова компанія» згідно довідки про заробітну плату №68 від 17.06.2011 року, а також дорахувати, виплатити ОСОБА_3 недоплачені суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування ОСОБА_3 пенсії із обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6.

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період з 01.12.1989 року по 30.11.1994 року при обчисленні ОСОБА_3 пенсії та здійснити перерахунок його пенсії починаючи з 13.04.2017 року, з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити йому недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та підтримала поданий письмовий відзив в якому Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_3 безпідставні виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Цим же пунктом передбачено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, встановлено указами Президії ВР ОСОБА_4 СРСР від 01.08.1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі» від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРСП від 16.12.1967 року.

Відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР № 148 від 10.02.1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» п.5 цього Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Як встановлено з матеріалів справи, крім трудової книжки позивача, його робота в районах Крайньої Півночі, жодними документами не підтверджена. Відповідна довідка про направлення на роботу на Крайній Півночі чи строковий трудовий договір на роботу на Крайній Півночі, відсутні.

Така ж позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 27.10.2015 року.

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди громадянами ОСОБА_5, що домовляються , які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадяни ОСОБА_5, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Вказана Тимчасова угода надає громадянам ОСОБА_5 цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права. Водночас ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Разом з тим, ч. 3 статті 96 цього Закону передбачено, що при вибутті осіб, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлено, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку обчисленого відповідно до статтей 76 та 78 цього Закону.

Також зазначає, що порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі законодавець урегулював у статті 40 Закону № 1058-IV. Абзацом першим частини першої цієї статті передбачено врахування для обчислення пенсії не лише заробітної плати, а й іншого доходу за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Тобто, при цьому законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 1 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.

Єдиний виняток із цього правила встановлювався в абзаці третьому частини першої статті 40 Закону № 1058-IV, який передбачав допустимість за вибором особи, яка звернулася за пенсією, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоду до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Згідно із частиною 1 статтті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 календарних місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно із частиною 2 ст.41 вищезазначеного Закону суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої.

Обмеження максимальної величини заробітної плати були встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.1998 року № 1064 « Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу, з яких справляються збори ( внески) до соціальних фондів.

Просить в позові ОСОБА_3 відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши відзив на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 77 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч. 1 ст.77 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.5 КАС України є суб'єктом владних повноважень, то застосуванню при розв'язанні спору підлягають норми ч.2 ст.77 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них та їхніх сімей.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

У відповідності з вимогами ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та важкими умовами праці, за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, і за результатами атестації робочих місць.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 ІV (далі Закон № 1058) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером і перебуває на обліку в Надвірнянському обєднаному управлінні ПФУ Івано-Франківської області, де з 09.03.2011 р. отримує пенсію за Списком 2.

У період з 09.04.1991 р. по 01.12.1994 р. позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт на посаді помічника бурильника експлуататційного і розвідувального буріння 6-го розряду.

Вищевказане підприємство знаходилося в Україні, однак роботу від даного підприємства ОСОБА_3 виконував у Районах Крайньої Півночі і тут він отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

У період з 17.02.2006 р. по 30.06.2007 р. позивач працював в ТОВ «Шаімській нафтосервісній компанії» на посаді начальник служби ЦИТС та майстром буріння.

Вищевказане підприємство знаходилося в м. Урай, Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу (Росія), яка згідно ОСОБА_4 Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі і тут отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

У період з 25.04.2008 р. по 28.07.2009 р. ОСОБА_3 працював в ТОВ «Управління бурових робіт» на посаді майстер бурової.

Вищевказане підприємство знаходилося в м. Новий Уренгой, Тюменської області Ямало-Ненецького автономного округу (Росія), яка згідно ОСОБА_4 Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до районів Крайньої Півночі і тут позивач отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

У період з 01.09.2010 р. по 30.01.2011 р. позивач працював у ВАТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин» на посаді майстер по ремонту свердловин.

Вищевказане підприємство знаходилося в м. Нижнєвартовськ, Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу (Росія), яка згідно ОСОБА_4 Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі і тут він отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

У період з 18.02.2011 р. по 10.02.2012 р. ОСОБА_3 працював у ТОВ «Новоуренгойська бурова компанія» на посаді майстер по випробовуванню свердловин.

Вищевказане підприємство знаходилося в м. Новий Уренгой, Тюменської області Ямало-Ненецького автономного округу (Росія), яка згідно ОСОБА_4 Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до районів Крайньої Півночі і тут він отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

Весь стаж роботи позивача підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та запис про місцезнаходження підприємства, на якому він виконував роботи. Копія трудової книжки та копії довідок про заробітну плату знаходяться в матеріалах справи.

При представленні всіх необхідних документів, з 09.03.2016 року ОСОБА_3 призначено пенсію за Списком 2.

При цьому до заяви про призначення пенсії позивачем було подано пакет документів про стаж роботи, заробітну плату та посвідчення про проживання у гірському населеному пункті.

Проте, листом Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 13.10.2017 року за №343/3-15 ОСОБА_3 повідомлено, що при обчисленні його пенсії Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області не врахувало йому районні коефіцієнти та північну надбавку.

Дані дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-франківської області суд вважає протиправними з наступних підстав.

Базовим Законом, який визначає основні засади пенсійного забезпечення непрацездатних громадян України, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788- Xll від 05.11.1991 р., статтею 66 якого встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат,доходу).

Відповідно із статтею 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» №400/97 обєктом оподаткування є для платників збору, визначеного пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, - фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Згідно із ст. 41 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до підпункту "д" пункту 15 Інструкції про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування, затвердженої постановою Президії ВЦРПС від 29.02.1960 р., в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися районний коефіцієнт та надбавка.

Вищенаведені нормативні акти засвідчують, що основним критерієм при визначенні видів оплати праці, які включаються до заробітку для обчислення пенсії є нарахування на такі виплати страхового збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Також, неврахування відповідачем при розрахунку пенсії ОСОБА_3 сум районного коефіцієнту та північної надбавки, при визначенні розміру заробітної плати, суперечить положенням Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року на отримання, гарантованої міжнародною Угодою, пенсії в більшому розмірі.

Відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною ОСОБА_4 України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Статтею 6 даної Угоди визначено, що для встановлення права на пенсію, громадянам держав - учасниць Угоди, враховується трудовий стаж набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР ,за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться з заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Оскільки ОСОБА_3 працював на території районів Крайньої Півночі і подав Надвірнянському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Івано-Франківської обласіт довідки про заробітну плату, з посиланням на первинні документи, особові рахунки по заробітній платі та інші уточнюючі документи, які підтверджують те, що він отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою, то відповідно на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року і позивач має право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії за весь періоди роботи у даній місцевості.

До аналогічних висновків про наявність правових підстав для зарахування районних коефіцієнтів та північних надбавок при визначенні розміру пенсій також прийшов Вищий адміністративний суд України у своїй постанові від 25.09.2012 року по справі №К/9991/24753/12, в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2014 року по справі №К/800/27953/13.

Щодо застосування Надвірнянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області при призначенні пенсії ОСОБА_3 обмеження коефіцієнтом 5,6, то суд вважає такі дії неправомірними виходячи з наступного.

04.10.2017р. ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу).

Однак, Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області своїм листом №343/З-15 від 13.10.2017 р. відмовило позивачу у такому перерахунку пенсії з посиланням на п. 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Страхові внески сплачувалися до Пенсійного фонду з всієї (повної) заробітної плати позивача.

В матеріалах пенсійної справи ОСОБА_3 містяться довідки про його заробітну плату, яку він отримував у період з грудня 1989 р. по 31.05.2011 р., де зазначено, що з усіх сум були сплачені внески до пенсійного фонду.

Частинами 1,2 ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. (Пункт другий статті 41 доповнено абзацом згідно із Законом N 2343-IV від 13.01.2005).

Відповідно до ч.1статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тобто не поширюються на правовідносини, які виникли до їх видання. До конкретного факту чи випадку необхідно застосовувати закон, який діяв у момент, коли трапився цей випадок або мав місце даний факт.

На підставі наведеної норми Конституції, частина 2 статті 41 Закону № 1058-ІУ посилається на законодавство, що діяло раніше, а саме: вимоги Закону України "Про пенсійне забезпечення", який набув чинності з 01 січня 1992 року і діяв у періоди роботи, з яких розрахована пенсія.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що у заробіток для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

Зміни до вищевказаної статті були внесені Законом України від 22.05.2003 р., які набули чинності з 10.06.2003 р.

Відповідно до вказаних змін та доповнень, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Аналізуючи дану норму Закону, обчислення пенсії проводиться за правилами та відповідно до законодавства, що діяло раніше, а обмеження 5,6 розміру середньої заробітної плати повинно застосовуватися до перерахунку за період починаючи з 13.01.2005.

В період отримання ОСОБА_3 заробітної плати з квітня місяця 1987 року таких обмежень максимальної величини заробітної плати не було, так як були встановлені лише 13.07.1998 р. ОСОБА_4 КМУ №1064 «Про встановлення максимальної величини фактичних витрат субєктів».

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами)."

Також, нарахування відповідачем пенсії із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітної плати суперечить положенням Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992року на отримання, гарантованої міжнародною Угодою, пенсії в більшому розмірі. Відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною ОСОБА_4 України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Відповідно до п.3 статті 6 Угоди від 13.03.1992 року обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Водночас стаття 5 цієї ж Угоди констатує, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно чинного законодавства України та загальновизнаних норм міжнародного права, міжнародна Угода від 13.03.1992 року в даному випадку має вищу юридичну силу над чинним законодавством України в галузі пенсійного забезпечення, зокрема, щодо визначення розміру заробітної плати, яка використовується при розрахунку розміру пенсії зацікавленої особи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 р. № 1906-ІУ, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Враховуючи викладне, положення ч.2 ст.122 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в межах шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів,оскільки поважних підстав для поновлення позовної давності з 09.03.2011 року позивачем суду не надано.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3

На підставі Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 5-10, 241-243, 246, 250 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задоволити частково.

Визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо неврахування ОСОБА_3 при розрахунку пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував в Івано-Франківському УБР, у ТОВ «Шаімська нафтосервісна компанія», у ТОВ «Управління бурових робіт», у ВАТ Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин», у ТОВ «Новоуренгойська бурова компанія».

Зобовязати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 починаючи з 13.04.2017 року, з урахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом та північною надбавкою, яку він отримував в Івано-Франківському УБР згідно архівної довідки про заробітну плату №11-366 від 27.04.2011 року з районним коефіцієнтом в розмірі 70% та північною надбавкою в розмірі 50%; у ТОВ «Шаімська нафтосервісна компанія» згідно архівної довідки про заробітну плату №50 від 10.09.2007 року; у ТОВ «Управління бурових робіт» згідно довідки про заробітну плату №06-01/10725 від 13.11.2013 року з районним коефіцієнтом в розмірі 70% та північною надбавкою в розмірі 50%; у ВАТ Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин» згідно довідки про заробітну плату №75 від 31.01.2011 року з районним коефіцієнтом в розмірі 70% та північною надбавкою в розмірі 50%; у ТОВ «Новоуренгойська бурова компанія» згідно довідки про заробітну плату №68 від 17.06.2011 року, а також дорахувати, виплатити ОСОБА_3 недоплачені суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування ОСОБА_3 пенсії із обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6.

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період з 01.12.1989 року по 30.11.1994 року при обчисленні ОСОБА_3 пенсії та здійснити перерахунок його пенсії починаючи з 13.04.2017 року, з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити ОСОБА_3 недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 20.06.2018 року.