Справа № 727/2435/18
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2435/18
Провадження № 2-а/727/96/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань: ОСОБА_1

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_4 Ауреловича про визнання протиправною та скасування постанови від 28.02.2018 року серії АР №426196 про накладення адміністративного стягнення, - ВСТАНОВИВ:

В суд з позовною заявою звернувся позивач ОСОБА_3 до відповідача інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що в ніч з 28.02.2018 року на 01.03.2018 року, біля магазину «Колос», інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5 було винесеною постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія АР №426196 від 28.02.2018 року, на підставі якої, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122 ч. 2 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Зазначає, що згідно постанови він, керуючи транспортним засобом марки БМВ Х6, номерний знак: (SK) MI444FI, 28.02.2018 року о 23.40 год., в м. Чернівці, по проспекту Незалежності та ОСОБА_6, здійснюючи маневр перестроювання з другорядної на головну не надав перевагу транспортним засобам, що рухались по головній дорозі, чим порушив п.п.10.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ст.122 ч.2 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 28.02.2018 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, суперечать одна одній та не підтверджуються належними, допустимими доказами, що на його думку призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, оскільки працівники поліції затримали його та доставили в КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер», проте він був тверезий, ознак спяніння не було виявлено; було порушено його право на надання пояснень, права йому не було розяснено, а тільки зачитані, і він не розумів, які подальші дії він мав вчинити; працівник поліції заздалегідь прийняв рішення про притягнення до відповідальності і не мав на меті враховувати будь-які його клопотання чи пояснення, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_5 незаконно розглянув справу, чим порушив його права та не дав можливості скористатися своїми правами передбаченим ст.268 КпАп України у повному обсязі, що унеможливило виконання вимог ст.245 КпАП України щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить визнати протиправною та скасувати постанову винесену в ніч з 28.02.2018 року на 01.03.2018 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Чернівці ОСОБА_5 стосовно нього про притягнення до відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, позовну заяву задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього до суду поступила заява про зміну предмету позову, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову від 28.02.2018 року серії АР №426196 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернівці ОСОБА_5 стосовно нього ОСОБА_3 за ст.122 ч.2 КпАп України.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Від Управління патрульної поліції в м. Чернівці, в особі представника ОСОБА_7 до суду поступив відзив, в якому зазначили, що позовні вимоги позивача не визнає, так як інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці ОСОБА_5 діяв у відповідності до чинного законодавства та своїх посадових інструкцій. Відповідачем було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. та надано позивачу для ознайомлення, розяснивши позивачу його права як громадянина України, в чому останній розписався. Крім того, главою 19 КпАП України передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст.ст.122, 126 КпАп України, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Просили відмовити в задоволенні адміністративного позову позивача в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 просив залишити відзив без розгляду, оскільки відповідачем є інспектор поліції, а не УПП в м. Чернівці, тобто відзив на позовну заяву підписано не уповноваженою особою.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом належними доказами по справі встановлено, що 28.02.2018 року о 23.40 год. інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці ОСОБА_5 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія АР №426196 від 28.02.2018 року, якою притягнуто позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за керування транспортним засобом марки БМВ Х6, номерний знак: (SK) MI444FI, 28.02.2018 року о 23.40 год., в м. Чернівці, по проспекту Незалежності та ОСОБА_6, здійснюючи маневр перестроювання з другорядної на головну не надав перевагу транспортним засобам, що рухались по головній дорозі, чим порушив п.п.10.3, 16.11 Правил дорожнього руху України (а.с.20).

У відповідності до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» № 593 від 01.03.2018 року, відповідно до якого ознак спяніння у позивача ОСОБА_3 не було виявлено (а.с.12).

Відповідно до ст.9 ч. 1 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обовязковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Верховний Суд України в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Главою 19 КпАП України передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст.ст. 122 ч.2, 126 ч.1 КпАП України, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 33 КпАП України передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.287 ч.1 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Як передбачено ст.288 ч.1 п.3 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими КпАП України.

Вимогами ст.280 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України дано визначення поняття "водій", а саме: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених ст. 258 ч.1, ч.2 КпАП України, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 14 ч.5 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 40 п.1 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 14 ч. 5 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.289 КпАП України, - скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочний розглядати скаргу.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, та доводів сторін, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серія АР №426196 р. від 28.02.2018 року у відношенні позивача ОСОБА_3 за ст. 122 ч.2 КпАП України є неправомірною, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, позовні вимоги є такими, що грунтуються на законі і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 7, 9, 33, 251, 256, 258, 268, 280, 287, 289 КпАП України, ст.ст.9, 19, 77, 90, 241-246, 250 КАС України, - ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_4 Ауреловича про визнання протиправною та скасування постанови від 28.02.2018 року серії АР №426196 про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 28 лютого 2018 року серії АР №426196 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці Аксинті ОСОБА_4 Ауреловичем стосовно ОСОБА_3 за ст.122 ч.2 КпАП України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.