Справа № 805/1432/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 р. Справа№805/1432/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття рішення: 10:50 год.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Торецьке міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання відшкодувати матеріальну шкоду,-

за участю представників сторін:

позивач - ОСОБА_1, паспорт

представник позивача ОСОБА_2, договір про надання правової допомоги від 23.02.2018 року

від відповідача ОСОБА_3, довіреність від 02.01.2018 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі-позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Торецького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (надалі-Фонд) про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання відшкодувати матеріальну шкоду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 10 червня 2015 року по 30 червня 2015 року знаходився на обстеженні у клініці професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці ОСОБА_3 медичних наук України».

За результатами обстеження складений медичний висновок Центральної лікарсько-експертної комісії від 23 червня 2015 року № 23/508 про наявність захворювання професійного характеру та встановлено діагноз: хронічний бронхіт 2 ст. в фазі затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН 1-2 ст. (один-два) захворювання професійне.

З метою розслідування професійного захворювання 06 липня 2015 року звернувся до Красноармійського міськрайонного управління Головного Управління Держсанепідслужби у Донецькій області, надавши всі необхідні документи та повідомлення за формою П-3.

15 вересня 2015 року головним державним санітарним лікарем м. Красноармійська, м. Димитрова Красноармійського району було затверджено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.

21 вересня 2015 року звернувся до Фонду з заявою про видачу направлення на МСЕК. Листом від 02 жовтня 2015 року №0 1-05/1684 Фонд відмовив у видачі направлення на МСЕК, посилаючись на те, що акт П-4 складено з порушенням діючого законодавства та повідомив, що спрямувати на МСЕК не представляється можливим до усунення недоліків в акті П-4 від 15 вересня 2015 року.

Після отримання відповіді, позивач надіслав лист-звернення до Головного санітарного лікаря м. Красноармійська, м. Димитрова Красноармійського району, з проханням усунути наявні недоліки. Листом від 23 жовтня 2015 року № 870/02.1 Головний санітарний лікар відмовив в усуненні недоліків акту П-4.

У жовтні 2015 року звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою про визнання виданого акту П-4 дійсним та зобов'язання видати направлення на МСЕК.

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 у адміністративній справі № 225/2296/16-а задоволено. Визнано дії Фонду протиправними та зобов'язано видати направлення на МСЕК.

21 лютого 2017 року висновком МСЕК було первинно встановлено III групу інвалідності та 30% стійкої втрати професійної працездатності по професійному захворюванню «хронічний бронхіт».

23 лютого 2017 року позивач звернувся до Фонду у м. Дзержинську про первинне призначення страхових виплат у звязку з стійкою втратою професійної працездатності.

Листом від 14 квітня 2017 року № 01-04/0-4/3 Фонд надав копію постанови від 07 квітня 2017 року № 0515/8091/8091/3 «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати». Цим же листом відповідач повідомив, що щомісячні страхові виплати були призначені виходячи із розрахунку мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати.

Не погодившись з призначеною сумою позивач звернувся за захистом до суду.

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області позовні вимоги задоволені.

Постановою Торецького відділення Фонду від 08 грудня 2017 року № 0508/8091/8091/7 безстроково встановлена щомісячна страхова виплата у сумі 3 697,30 гривень.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» встановлено, що визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Таким чином, на теперішній час на безстроковій основі для позивача визначена сума щомісячної страхової виплати у розмірі 3 697,30 гривень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» передбачено, що страхові виплати провадяться щомісячно потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Через протиправні та незаконні дії Торецького відділення Фонду, які підтверджено рішеннями судів, у період з 23 червня 2015 року до 03 лютого 2017 року виникла заборгованість у сумі 71 498,72 гривень.

19 травня 2017 року позивач звернувся до Торецького відділення Фонду з заявою щодо вжиття заходів для досудового врегулювання спору про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями суб'єкта владних повноважень.

Фонд надав відповідь № 01-06/0-5/3, що не має перед позивачем заборгованості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Фонд несе відповідальність згідно із Законом за шкоду, заподіяну з його вини застрахованим особам внаслідок несвоєчасної або неповної виплати матеріального забезпечення, страхових виплат, ненадання або несвоєчасне надання соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Матеріальна шкода, яка була заподіяна з вини Торецького відділення Фонду охоплює проміжок часу, коли позивач повинен був отримувати суми щомісячних страхових виплат, але не отримував за незалежних від нього причин.

Таким чином, позивач вважає дії Фонду протиправними та такими, що порушують його права.

Позивач та представник позивача в судове засідання зявилися. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідач в судове засідання зявився, заперечував проти задоволення позовних вимог з урахуванням підстав викладених в письмовому відзиві на адміністративний позов (а.с. 181-183) в якому зазначив, що 15 вересня 2015 року комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання було складено акт за формою П-4 про отримання потерпілим на виробництві ОСОБА_1 на підприємстві територіальне управління Держгірпромнагляду у Донецькій області професійного захворювання. Акт за формою П-4 ОСОБА_1 був складений та підписаний з окремими думками двох членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання.

21 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Фонду з заявою про видачу направлення на проходження МСЕК для визначення ступеня втрати професійною непрацездатності у звязку з профзахворюванням та надав акт П-4 б/н від 15 вересня 2015 року.

Фонд листом від 02 жовтня 2015 року № 01-05/1684 повідомив, що наданий до відділення акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання по формі П-4 від 15 вересня 2015 року має чисельні недоліки. Після усунення недоліків в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання по формі П-4 від 15 вересня 2015 року, ОСОБА_1 буде надано направлення на МСЕК.

Відповідно п. 69 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, за наявності ознак стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання лікувально-профілактичний заклад, що надає медичну допомогу працівникам підприємства, на якому працює хворий, або лікувально-профілактичний заклад за місцем його проживання направляє хворого на медико-соціальну експертну комісію для встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності.

Відповідно «Положення про Медико-соціальну експертизу», затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення організму, обумовлених наслідками травм. Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на МСЕК покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я. Ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров'я яких пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, суду чи прокуратури.

Позивач подав позовну заяву до Дзержинського міського суду щодо надання направлення для проходження МСЕК відділенням Фонду у м. Торецьку.

Постановою Дзержинського міського суду за справою № 225/2296/16-а від 14 листопада 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено та зобовязано відділення Фонду у м. Торецьк надати ОСОБА_1 направлення на огляд МСЕК для визнання ступеню втрати працездатності, повязаного з професійним захворюванням.

Відділенням Фонду у місті Торецьк за заявою ОСОБА_1 від 27 січня 2017 року та на підставі рішення суду, було надано направлення на МСЕК від 30 січня 2017 року.

Згідно п. 8 Положення «Про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Згідно виписки МСЕК серії АБ № 0045790 первинним оглядом 21 лютого 2017 року ОСОБА_1 було встановлено безстроково 30% стійкої втрати професійної працездатності з 03 лютого 2017 року.

23 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відділення Фонду у м. Торецьк з заявою про призначення страхових виплат та довідкою МСЕК про встановлення стійкої втрати працездатності.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України №1105-XIV, Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи, за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Відділення Фонду у м. Торецьк, діючи згідно чинного законодавства, звернулося до Головного управління Держпраці у Донецькій області з запитом про надання довідки про заробітну плату ОСОБА_1

Згідно листа Головного управління Держпраці у Донецькій області від 09 березня 2017 року № 08/1160 відсутня можливість надати довідку про заробітну плату ОСОБА_1, у звязку з тим, що документи залишилися на непідконтрольній українській владі території. Слід зазначити, що не маючи повного пакету для призначення страхових виплат, а саме: довідки про заробітну плату, з розміру якої і призначаються страхові виплати, відділення Фонду у м. Торецьк постійно співпрацювало з ОСОБА_1, інформувало про хід призначення, з питання можливості призначення страхових виплат на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-7,ОК-5). Згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-7,ОК-5) підтверджено трудовий стаж, суму заробітку ОСОБА_1 та вказана сплата єдиного внеску Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Донецькій області. Однак, інформація, вказана у довідці Пенсійного Фонду України в м. Дзержинськ (ф.ОК-7, фі.ОК-5), не містила даних щодо кількості днів тимчасової непрацездатності. Потерпілому на виробництві ОСОБА_1 було запропоновано відділенням звернутися до лікарні для отримання даних щодо лікарняних за відповідний період. Однак, дані щодо лікарняних надані не були.

У звязку з тим, що документи про заробітну плату ОСОБА_1 залишилися на непідконтрольній українській владі території, що діючим законодавством на теперішній час не врегульовано, відділенням Фонду у м. Торецьк не було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні страхових виплат у звязку із відсутністю повного пакету документів для призначення виплат, а, навпаки, було призначено виплати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, та ступеня втрати професійної працездатності, з дати встановлення ступеня стійкої втрати працездатності, а саме з 03 лютого 2017року. Таким чином, відділення Фонду у м. Торецьк призначило та виплачувало страхові виплати згідно діючого законодавства.

Не погодившись з сумою призначених страхових виплат, ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського міського суду про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Після винесення рішення суду, Торецьке міське відділення Фонду постановами № 0508/8091/8091/1 від 30 березня 2017 року та № 0508/8091/8091/3 від 07 квітня 2017 року перерахувало та виплатило позивачу щомісячні страхові виплати згідно постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року.

На теперішній час заборгованості перед ОСОБА_1 у Торецького міського відділення Фонду відсутня.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

12 квітня 2018 року позивачем надано відповідь на відзив (а.с. 191-192), відповідно до якої зазначає, що у відзиві відповідач не спростовує доводи позивача, твердження та аргументи стосовно обставин та суті заявлених позовних вимог.

Відзив на позов вважає суперечливим, у звязку з тим, що обставини, на які посилається відповідач були раніше спростовані в судовому порядку та встановлено факт порушення прав з боку відповідача. Вважає, що судові акти мають преюдиціальне значення для справи.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові виплати провадяться щомісячно потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Професійне захворювання було встановлено 23 червня 2015 року на підставі медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії від 23 червня 2015 року № 23/508. Таким чином, вважає що відшкодування суми страхових виплат повинно бути призначено саме з 23 червня 2015 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2018 року адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Судове засідання призначено на 12 квітня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13 червня 2018 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на адміністративний позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії клініки професійних захворювань «Інституту медицини праці Національної академії медичних наук України» про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 23 червня 2015 року № 23/508 ОСОБА_1 (а.с. 117):

- вперше встановлено професійних характер захворювання із висновком хронічний бронхіт ІІ ст. в фазі затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ;

- підставою для встановлення професійної етіології захворювання послужило: клініко-діагностичні дані; динаміка захворювання, його початок під час роботи; умови праці, надана в інформаційних довідках за № 1179/2.3 від 07 листопада 2013 року та № 2419 від 07 листопада 2013 року, згідно яких ОСОБА_1 під час роботи підлягав дії пилу вище ГДК; профмаршрут (біля 38 років шкідливого виробничого стажу);

- повідомлення про наявність вперше виявленого професійного захворювання від 24 червня 2015 року № 253;

- висновок виданий на підставі протоколу засідання Центральної лікарсько-експертної комісії від 23 червня 2015 року № 23/508.

Клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» складено повідомлення про наявність вперше виявленого професійного захворювання за реєстраційним № 253 від 24 червня 2015 року за формою П-3, згідно штампу, вихідними даними такого повідомлення є вих. № 1372/2 від 24 травня 2015 року (а.с. 118).

З метою встановлення причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області.

За повідомленням клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» від 24 червня 2015 року № 253 було складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача за формою П-4, який було затверджено головним державним санітарним лікарем м. Красноармійська, Димитрова Красноармійського району від 15 вересня 2015 року (а.с. 119-121).

Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 вересня 2015 року за формою П-4 має дві окремі думки щодо складеного акту, які є невідємною частиною акту (а.с. 122-123).

21 вересня 2015 року позивач звернувся до Фонду з заявою про надання направлення на МСЕК для первинного визначення ступеня втрати професійної працездатності внаслідок нещасного випадку (а.с. 189).

Листом від 02 жовтня 2015 року № 01-05/1684 відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Дзержинську Донецької області повідомило, що відповідно до ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, направлення лікувально-профілактичного закладу та направлення робочого органу виконавчої дирекції Фонду. Наданий акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання оформлений з порушеннями діючого законодавства, у звязку з чим, надати направлення на МСЕК не видається можливим (а.с. 124).

Отримавши лист Фонду від 02 жовтня 2015 року № 01-05/1684 позивач звернувся з заявою до головного державного санітарного лікаря м. Красноармійська, Димитрова Красноармійського району про виправлення недолік в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 15 вересня 2015 року (а.с. 125).

Листом від 23 жовтня 2015 року № 870/02.1 Красноармійське міськрайонне управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області повідомило, що представники ФССНС м. Димитров та представники підприємства відмовилися від внесення змін до акту П-4 виданого 15 вересня 2015 року (а.с. 126).

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою про визнання акту П-4 дійсним та зобовязання видати направлення на МСЕК.

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 14 листопада 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року по справі № 225/2296/16-а позовні вимоги задоволено. Дії Фонду щодо відмови в видачі направлення на огляд медико-соціальною експертною комісією для визначення ступеню втрати працездатності, пов'язаного з професійним захворюванням (хронічний бронхіт 2 ст. в фазі затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН 1-2 ст.) на підставі акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання по формі П-4 від 15 вересня 2015 року визнано протиправними. Зобов'язано Фонд на підставі акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання по формі П-4 від 15 вересня 2015 року видати ОСОБА_1 направлення на огляд медико-соціальною експертною комісією для визначення ступеню втрати працездатності, пов'язаного з професійним захворюванням (хронічний бронхіт 2 ст. в фазі затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН 1-2 ст.) (а.с. 142-143).

27 січня 2017 року позивач звернувся до Фонду з заявою про надання направлення на МСЕК для первинного визначення ступеня втрати професійної працездатності внаслідок профзахворювання (а.с. 187).

Фонд надав ОСОБА_1 направлення на МСЕК від 30 січня 2017 року № 25 (а.с. 187).

Висновком МСЕК ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 03 лютого 2017 року та встановлено 30% втрати працездатності у зв'язку з профзахворюванням (а.с. 147-148).

Постановою Фонду у м. Торецьку Донецької області від 30 березня 2017 року № 0515/8091/8091/1 ОСОБА_1 було взято на облік та зареєстровано страховий випадок з датою початку виплат 03 лютого 2017 року (а.с. 186).

Постановою Фонду у м. Торецьку Донецької області від 07 квітня 2017 року № 0515/8091/8091/3 ОСОБА_1 призначено щомісячну грошову суму компенсації у розмірі 960,00 гривень, виплати провадити з 03 лютого 2017 року (а.с. 185).

Позивач не погодився з зазначеною сумою грошової компенсації звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області за захистом своїх прав.

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року по справі № 225/3152/17, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано дії Фонду протиправними в частині призначення ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з мінімальної заробітної плати. Скасовано постанову Фонду від 07 квітня 2017 року № 0515/8091/8091/3 «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати». Зобов'язано Фонд призначити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати з подальшим перерахунком згідно норм діючого законодавства, виходячи із середньої заробітної плати у розмірі 9 971,14 гривень. Зобовязано Фонд здійснити виплату недоотриманої різниці у щомісячних страхових виплатах у звязку із перерахунком, починаючи з 03 лютого 2017 року (а.с. 156-157).

Постановою Торецького міського відділення Донецької області від 08 грудня 2017 року № 0508/8091/8091/6 ОСОБА_1 відкориговано суму щомісячної виплати в розмірі 2 991,34 гривень, відкориговану виплату провадити з 03 лютого 2017 року та провести донарахування щомісячних виплат за лютий 2017 року (а.с. 161).

Постановою Торецького міського відділення Донецької області від 08 грудня 2017 року № 0508/8091/8091/7 ОСОБА_1 призначено перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 3 697,30 гривень, відкориговану виплату провадити з 01 березня 2017 року та провести донарахування щомісячних виплат за березень листопад 2017 року (а.с. 162).

Вважаючи, що виплата страхової щомісячної виплати повинна була виплачуватися з 15 вересня 2015 року, позивач звернувся до Фонду з заявою від 22 грудня 2017 року щодо вжиття заходів для досудового врегулювання спору про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної протиправними діями субєкта владних повноважень. відповідно до якої просив в добровільному та досудовому порядку відшкодувати матеріальну шкоду в сумі 61 392,78 гривень, що виникла у звязку з невиплатою щомісячних страхових виплат починаючи з 15 вересня 2015 року по 03 лютого 2017 року у розмірі 3 697,30 гривень щомісяця (а.с. 164-166).

Листом від 05 січня 2018 року № 01-06/0-5/3 Фонд повідомив, що заборгованість перед ОСОБА_1 відсутня (а.с. 167).

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови в відшкодуванні суми щомісячної страхової виплати починаючи з 23 червня 2015 року по 03 лютого 2017 року, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіряючи правомірність дій відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР встановлено, що загальнообовязкове державне соціальне страхування це система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Закон відповідно до Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у звязку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоровя.

Згідно з п. 7 ч. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, повязаних з роботою.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами (ч. 3 ст. 36 Закону № 1105-ХIV).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 вказаного Закону ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоровя. Огляд потерпілого, складання та корегування індивідуальної програми реабілітації інваліда, в якій визначаються види реабілітаційних заходів та строки їх виконання, проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу про професійний характер захворювання, направлення, зокрема, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, суду чи прокуратури.

Відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» передбачено право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Згідно п. 69 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, за наявності ознак стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання лікувально-профілактичний заклад, що надає медичну допомогу працівникам підприємства, на якому працює хворий, або лікувально-профілактичний заклад за місцем його проживання направляє хворого на медико-соціальну експертну комісію для встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності.

Відповідно «Положення про Медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення організму, обумовлених наслідками травм. Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на МСЕК покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я. Ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров'я яких пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, суду чи прокуратури.

Медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Згідно п. 8 «Положення про Медико-соціальну експертизу» датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

Пунктом 10 «Положення про Медико-соціальну експертизу» встановлено, що інвалідність, що настала внаслідок професійного захворювання, передбаченого переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2000 року № 1662, встановлюється у разі наявності акта розслідування хронічного професійного захворювання, складеного за формою згідно з додатком 15 до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, та висновку спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я, який має право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань.

Відповідно до п. 11 «Положення про Медико-соціальну експертизу» ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров'я яких пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, суду чи прокуратури. Огляд потерпілого проводиться комісією за участю представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології або його відділення) про професійний характер захворювання.

Судом встановлено, що у позивача наявний відповідний медичний висновок лікувального закладу, акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, направлення надане Фондом позивачу на первинний огляд для призначення ступеня втрати професійної працездатності на МСЕК.

МСЕК встановила третю групу інвалідності з 03 лютого 2017 року та 30% втрати працездатності у зв'язку з профзахворюванням (а.с. 147-148).

На підставі висновку МСЕК, постановою Фонду ОСОБА_1 призначено щомісячну страхову виплату з 03 лютого 2017 року (а.с. 185).

Як вбачається з трудової книжки (а.с. 116 звор.бік) та акту від 15 вересня 2015 року форми П-4 (а.с. 119-121) ОСОБА_1 звільнений з управління 22 листопада 2012 року. Однак захворювання виявлено в червні 2015 року під час медичного огляду лише при зверненні до Дзержинської центральної міської лікарні після спливу майже трьох років після звільнення з управління.

Таким чином для зясування всіх обставин виникнення захворювання та його підтвердження, встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках обовязковою умовою є отримання висновку МСЕК.

У звязку з чим, суд зазначає, що позивач помилково вважає, що виплата щомісячної страхової виплати починається з дня встановлення висновком захворювання, у звязку з тим, що відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» та «Положення про Медико-соціальну експертизу» виплата починається з дня надходження до комісії документів. Документи МСЕК отримані 03 лютого 2017 року. Згідно постанови Фонду, позивачу призначено щомісячну страхову виплату з 03 лютого 2017 року безстроково.

Крім того, суд зазначає, що передумовою щомісячної страхової виплаті є отримання висновку МСЕК та встановлення інвалідності. В свою чергу встановлення інвалідності проводиться на підставі висновків лікувального закладу, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання.

Посилання позивача на постанови Дзержинського міського суду Донецької області суд не приймає, у звязку з тим, що даними судовими рішенням, встановлено неправомірність дій Фонду щодо не надання направлення а не встановлено факт, що позивач має право на отримання допомоги з моменту встановлення діагнозу та захворювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Питання розподілу судових витрат на підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судом не вирішується у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України. У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 122, 132, 139, 143, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (85207, Донецька область, м.Торецьк, вул.8 Березня, буд.36) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Торецьке міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Словянськ , вул. Свободи, буд.5) про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання відшкодувати матеріальну шкоду відмовити.

Вступну та резолютивну частину рішення складено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 13 червня 2018 року в присутності представників сторін.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22 червня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочанова П.В.