Справа № 822/1520/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року

Київ

справа №822/1520/16

адміністративне провадження №К/9901/12543/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.

за участю секретаря судового засідання Корецького І.О.,

представників учасників справи:

позивача: не з'явився

відповідача 1: Бойчук А.С.

відповідача 2: Отради Т.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в касаційній інстанції в режимі відеоконференції справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2016 у складі колегії суддів: Божук Д.А. (головуючого), Майстер П.М., Польового О.Л. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 у складі колегії суддів: Сушка О.О., Залімського І.Г., Смілянця Е.С. у справі №822/1520/16 за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (надалі - Відповідач-1), Міністерства внутрішніх справ України (надалі - Відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо відмови в прийнятті документів та неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтвердними документами, які додані до заяви;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області прийняти заяву (рапорт) на виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути у визначений законом термін подані ним до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області документи стосовно одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1920 №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та здійснити нарахування (розрахунок) та виплату одноразової грошової допомоги

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після звільнення зі служби в поліції, позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною якої є захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ України. Надалі ним було подано заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності. Проте, у такій виплаті було відмовлено. Вважаючи таку відмову протиправною, звернувся з позовом до суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачами не вчинено протиправної бездіяльності щодо позивача. Підстав для вчинення відповідачами певних дій не існувало, оскільки позивач не звертався із заявою (рапортом) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги полягають у тому, що суди неповно дослідили обставини справи, зокрема, не взяли до уваги факт відмови Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області у прийнятті від позивача документів щодо виплати одноразової грошової допомоги. Суди незаконно та необґрунтовано прийняли позицію відповідачів щодо неврегульованості законодавством спірного питання, у зв'язку з чим позивач не може реалізувати своє право на одноразову грошову допомогу як колишній працівник міліції, який отримав захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідачем-1 подано заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

На обґрунтування заперечення Відповідач-1 вказує на те, що заяву про виплату одноразової грошової допомоги за встановленою формою позивач не подавав. Зазначає, що ОСОБА_4 звертався до відповідача із заявою про надання роз'яснення щодо виплати такої допомоги. На таке звернення було надано відповідь, згідно з якою Міністерством внутрішніх справ України не врегульовано питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, які отримали захворювання, травму та поранення в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

За наслідками розгляду справи колегія суддів касаційного суду, заслухавши учасників справи, перевіривши доводи та вимоги касаційної скарги, а також правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, приходить до висновку, що підстави для задоволення касаційної скарги та скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалення нового судового рішення, визначені статтею 351 КАС України, інші підстави для скасування судових рішень у справі, відсутні.

Відповідно до статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 12 лютого 2016 року №15о/с «По особовому складу», капітан поліції ОСОБА_4 звільнений зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

З 18 лютого 2016 року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ №0687844 від 21.03.2016.

29 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області із заявою, в якій просив надати письмову відповідь щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності та підстав неприйняття документів.

За результатами розгляду заяви, позивачу Відповідачем-1 надана відповідь від 06.07.2016 №29/17-69. Роз'яснено, що на даний час в Міністерстві внутрішніх справ України не врегульовано питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, які отримали захворювання, травму та поранення через причину інвалідності «пов'язану з проходженням служби в органах внутрішніх справ» відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії. Також зазначено, що в разі прийняття відповідного нормативного документа позивача буде повідомлено додатково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому роз'яснення щодо виплати одноразової грошової допомоги. Заяви за формою, встановленою Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, подано не було.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, врегульовано положеннями статей 97-101 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.97 Закону №580-VIII, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з ч.2 ст.97 Закону №580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Підпунктом 4 пункту 5 Розділу І Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №163/28293 (надалі - Порядок №4), визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку №4, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів.

Перелік документів, які подаються поліцейським для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідност визначено пунктом 5 Розділу ІІІ Порядку №4.

Відповідно до пункту 1 Розділу IV Порядку №4, у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою.

В силу вимог пункту 4 Розділу IV Порядку №4, керівник органу поліції у п'ятнадцятиденний термін після надходження затвердженого висновку приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - надсилає особі письмове повідомлення із зазначенням підстав такої відмови.

При цьому, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, позивач визначає підстави для виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, викладені в ст.23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року N565-XII (далі - Закон N565-XII) та в Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850).

За змістом ст.23 Закону N565-XII, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок № 850.

Поряд з цим, відповідно до п.5 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII, визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про міліцію».

В силу п.7 Порядку №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Пунктом 8 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Таким чином, і Порядком №4, і Порядком №850 обов'язковою умовою для призначення грошової допомоги у разі встановлення інвалідності передбачено подання працівником поліції/міліції рапорта про виплату такої допомоги за встановленою формою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернувся до Відповідача-1 із заявою про надання йому роз'яснення щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, натомість із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, за встановленою формою, - не звертався.

Суди зазначили, що позивачем належних та допустимих доказів звернення з заявами про виплату йому одноразової грошової допомоги до 29.06.2016 не надано.

За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій про відсутність у відповідачів підстав для вирішення питань стосовно призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності та підстав для надання роз'яснення причин неприйняття документів є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам.

Доводи касаційної скарги не спростовують доводів судів попередніх інстанцій, а викладені в ній обставини не підтверджують незаконності оскаржуваних судових рішень.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на те, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи судові рішення, не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 344, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич,

Судді Верховного Суду