Справа № 805/3533/18-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

20 червня 2018 р. Справа №805/3533/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,

при секретарі Оголь В.К.

за участю

представника відповідача ОСОБА_1Є (за дов. від 24.05.2018р.)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального судового провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу ОСОБА_2 до Головного управління МВС України у Донецькій області про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління МВС України у Донецькій області про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення від 06.11.2015 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивачем також подано заяву про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування даної заяви позивач зазначає, що з 21.03.2013 року до 28.12.2015 року вона знаходилась у декретній відпустці до досягнення дитиною трирічного віку. Тому не мала можливості оскаржити наказ про звільнення у місячний строк. Згодом вона завагітніла другою дитиною та народила її 18.03.2017 року. Позивач зазначає, що змушена здійснювати постійний догляд за двома малолітніми дітьми, які не відвідують дошкільний заклад, та протягом цього періоду вона не мала вільного часу для вирішення будь-яких інших питань.

Представник відповідача надав письмові заперечення на заяву про поновлення строку, зокрема зазначив, що 20.02.2016 року ОСОБА_2 під особистий підпис видано довідку від 20.02.2016 року, в якій зазначено дату, номер наказу та підстави її звільнення з ОВС. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не здійснювалось жодних дій щодо забезпечення своєчасного звернення до суду. Пасивна поведінка позивача не може вважатися поважними обставинами пропуску строку.

В судовому засіданні представник відповідача проти поновлення строку заперечував з підстав, викладених ним в письмових поясненнях.

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив провести підготовче засідання без його участі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наказом Головного управління МВС України у Донецькій області № 401 о/с від 06.11.2015 року старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 звільнено з посади за пунктом 64 г Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ через скорочення штатів.

20.02.2016 року позивачем отримано довідку № 10/4лк Управління кадрового забезпечення Головного управління МВС України у Донецькій області, в якій зазначено дату, номер наказу та підстави її звільнення. Факт отримання цієї довідки підтверджується особистим підписом позивача в журналі реєстрації вихідних документів. До того ж ця довідка долучена позивачем до позову, що також підтверджує факт її отримання.

Оскільки матеріали справи та пояснення сторін не містять доказів обізнаності позивача про її звільнення раніше цієї дати, суд вважає датою, з якої позивач дізналась про оскаржуваний наказ, саме 20.02.2016 року.

Це також підтверджується довідкою Маріупольського міського центру зайнятості від 23.01.2017 року № 111, згідно якої ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітна з 23.02.2016 року.

Тобто в лютому 2016 року позивачу було достеменно відомо про її звільнення. Будь-яких дій щодо поновлення свого порушеного права позивач не вживав більше двох років.

Суд не зважає на доводи позивача щодо наявності двох малолітніх дітей. Станом на лютий 2016 року строк перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вже сплинув. При цьому позивач не була вагітна, оскільки, як вбачається зі свідоцтва про народження другої дитини, народила вона 18.03.2017 року.

Інших обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивач не зазначила.

Суд зазначає, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, яке передбачено статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до пунктів 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі Мельник проти України право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги; однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність; ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Щодо застосування строку позовної давності в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно повязано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Тобто практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Вирішуючи питання щодо можливості визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі інститут строку на звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, повязані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Позивач у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк не вчиняв дій, спрямованих на захист прав, які вважає порушеними, поважних причин пропущення строку суд не вбачає, у звязку з чим позовна заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

У відповідності до статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 123 Кодексу встановлено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 173 Кодексу завданням підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 183 Кодексу адміністративного судочинства України

Керуючись ст.ст. 5, 53, 122, 123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління МВС України у Донецькій області про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Бабаш Г.П.