Справа № 804/8642/17(9901/502/18)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2018 року

Київ

справа №804/8642/17(9901/502/18)

адміністративне провадження №П/9901/502/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Лопушенко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення №264дп-17 від 15 листопада 2017 року, встановив:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП; Комісія), Прокуратури Полтавської області, в якому (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) просив визнати протиправними та скасувати:

- висновок службового розслідування від 22 березня 2017 року, затверджений цього ж дня прокурором Полтавської області, щодо прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області юриста І класу ОСОБА_1;

- рішення КДКП від 15 листопада 2017 року №264дп-17 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області юриста І класу ОСОБА_1;

- наказ в.о. прокурора Полтавської області №376к від 22 листопада 2017 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області юриста І класу ОСОБА_1;

а також стягнути з Прокуратури Полтавської області на користь позивача премію за період роботи з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2017 року.

ІІ. КЛОПОТАННЯ СТОРІН ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року задоволено заяву Прокуратури Полтавської області про передачу справи до Верховного Суду та передано адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до КДКП, Прокуратури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, наказу й стягнення премії для розгляду до Верховного Суду у відповідності до вимог частини 4 статті 22, пункту 3 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 4 статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановлено у статті 266 КАС України, згідно з пунктами 2 та 3 частини 1 якої її правила поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності дій чи бездіяльності, зокрема, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а також законності її актів.

Адміністративні справи, зазначені у пунктах 1-3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п'яти суддів (частина 2 статті 266 КАС України).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 березня 2018 року визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду даної справи - Пасічник С.С. (суддя-доповідач), Васильєва І.А., Ханова Р.Ф., Хохуляк В.В., Юрченко В.П.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2018 року роз'єднано позовні вимоги ОСОБА_1 з виділенням в самостійне провадження вимог до Прокуратури Полтавської області про визнання протиправними та скасування висновку службового розслідування від 22 березня 2017 року, затвердженого цього ж дня прокурором Полтавської області, щодо прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області юриста І класу ОСОБА_1 та наказу в.о. прокурора Полтавської області №376к від 22 листопада 2017 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області юриста І класу ОСОБА_1; а також стягнення з Прокуратури Полтавської області на користь позивача премії за період роботи з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2017 року, та передано їх на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а справу за позовною заявою ОСОБА_1 до КДКП про визнання протиправним та скасування рішення №264дп-17 від 15 листопада 2017 року прийнято до провадження суддею Пасічник С.С. та призначено до розгляду в судовому засіданні 26 квітня 2018 року в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні 26 квітня 2018 року розгляд справи було відкладено на 17 травня 2018 року у зв'язку із задоволенням заявленого позивачем про це клопотання, а в засіданні суду 17 травня 2018 року оголошено перерву до 14 червня 2018 року в зв'язку з витребовуванням додаткових доказів.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ДОВОДІВ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

В обґрунтування позовних вимог (в розглядуваній Верховним Судом частині) ОСОБА_1 зазначав, що в порушення положень частини 9 статті 46 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), виходячи зі змісту якої строк проведення членом Комісії перевірки наявності підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не може перевищувати двох місяців з дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку може бути продовжений на строк не більше одного місяця, Комісією лише 27 жовтня 2017 року, тобто через місяць після закінчення законодавчо встановленого строку проведення перевірки, надіслано йому листа із запрошенням на її засідання 15 листопада 2017 року.

КДКП залишено поза увагою надані позивачем пояснення щодо того, що таємна перевірка його доброчесності, розпочата на підставі наказу в.о.прокурора Полтавської області №132 від 21 вересня 2016 року, закінчилась 10 жовтня 2016 року й за її результатами не встановлено порушень в діях ОСОБА_1 антикорупційного законодавства та Закону №1697-VII, вчинення ним або за його участі злочинів чи інших ганебних вчинків.

Відповідачем під час розгляду дисциплінарної скарги прокуратури Полтавської області про вчинення позивачем дисциплінарного проступку не надано ані доказів отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_12 станом на 31 грудня 2015 року грошових коштів за переданий останній автомобіль, ані доказів того, що Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), яке є виключним суб'єктом здійснення перевірки повноти та правильності заповнення декларацій, за наслідками вивчення матеріалів службового розслідування приймалось рішення щодо проведення повної перевірки декларації ОСОБА_1 за 2015 рік, а відтак Комісія не мала законних підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з підстав неналежного заповнення ним такої декларації.

Що ж до посилань Комісії в оскаржуваному рішенні на порушення ОСОБА_1 під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000076 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та пункту 21 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 (далі - Порядок №1104), у зв'язку з непередачею вилучених під час обшуку в пункті обміну валют грошових коштів на зберігання до уповноваженого банку, то зазначені грошові кошти, які не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі слідів злочину та не містили інших відомостей, які могли б бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, згідно винесеного ОСОБА_1 протоколу про передачу майна на відповідальне зберігання були передані на таке зберігання їх власнику - ОСОБА_13, а в подальшому на підставі відповідного клопотання останнього були повернуті йому на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області.

Крім того, в порушення приписів частини 2 статті 48 Закону №1697-VII член КДКП ОСОБА_3, який проводив перевірку та готував висновок, брав участь в голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду цього висновку та був присутнім під час проведення такого голосування.

Позивач у відповіді на відзив Комісії, а також його представник в судовому засіданні надали пояснення щодо обставин справи та по суті позовних вимог, які за своїм змістом є аналогічними тим, що вже були наведені в позовній заяві, вимоги якої вони просили задовольнити.

Також 07 червня 2018 року на адресу Верховного Суду від позивача надійшла надіслана засобами зв'язку заява, названа «про збільшення позовних вимог», яку позивач та його представник в судовому засіданні 14 червня 2018 року просили вважати уточненням до позовних вимог, наголосивши, що в ній лише викладені додаткові письмові пояснення по справі.

Відповідач в письмовому відзиві на позовну заяву, а також його представник в засіданні суду зазначили про безпідставність позовних вимог й просили в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що в ході здійснюваних Комісією вивчення та перевірки матеріалів дисциплінарної скарги наведені в ній доводи для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності знайшли своє часткове підтвердження.

Так, вилучене під час проведення 07 липня 2016 року обшуку пункту обміну валют за адресою: м.Кременчук, вул.Першотравнева, 36/8 майно (у тому числі грошові кошти) було передано на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_14, що підтверджується складеним прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_1 протоколом передачі майна на відповідальне зберігання від 15 липня 2016 року, чим порушено положення статті 100 («Зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію») КПК України та пункту 21 Порядку №1104, відповідно до якого речові докази у вигляді готівки у національній валюті України або іноземній валюті передаються для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (далі - уповноважений банк), а у разі коли готівка у національній валюті України чи іноземній валюті не містить слідів кримінального правопорушення, валютні кошти зараховуються на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки уповноваженого банку.

Пунктом 3 частини 4 статті 19 («Загальні права та обов'язки прокурора») Закону №1697-VII передбачено, що прокурор зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, й цей його обов'язок можна охарактеризувати як службовий, а тому порушення позивачем приписів статті 100 КПК України та пункту 21 Порядку №1104 є неналежним виконанням ним службових обов'язків, що, в свою чергу, є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі пункту 1 частини 1 статті 43 Закону №1697-VII.

Під час проведення Комісією перевірки з пояснень ОСОБА_1, ОСОБА_12 на інших осіб не вдалося поза розумним сумнівом встановити факт користування ОСОБА_1 автомобілем BMW X5, 2007 року випуску, станом на 31 грудня 2015 року, що спростувало б наведені в дисциплінарній скарзі твердження про невідображення ним в поданій декларації за 2015 рік даних щодо укладення правочину, на підставі якого вказаний автомобіль відійшов у власність громадянки ОСОБА_12, та сум отриманого внаслідок такого правочину доходу.

Крім того, причиною вчинення дисциплінарного проступку є безвідповідальне ставлення позивача до вимог Закону №1697-VII, КПК України та підзаконних нормативно-правових актів, а порушення, допущені ним під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000076, хоча й не мали суттєвих суспільно шкідливих наслідків, проте носять негрубий і, разом з тим, навмисний характер.

При цьому, член Комісії ОСОБА_3, який здійснював перевірку та складав за її результатами висновок, участі в голосуванні при прийнятті оскаржуваного рішення не брав, а лише підписав останнє, оскільки відповідно до частини 6 статті 48 Закону №1697-VII та розділу 3 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року, рішення підписується головуючим та членами Комісії, які брали участь у засіданні по розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку.

Твердження ж позивача про те, що Комісією порушено встановлений частиною 9 статті 46 Закону №1697-VII строк проведення перевірки наявності підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, який не може перевищувати двох місяців з дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку може бути продовжений на строк не більше одного місяця, є помилковими, оскільки вказаною нормою Закону встановлено лише строк для здійснення перевірки (який Комісією було дотримано) й він не включає часу, необхідного для складання висновку, його розгляду на засіданні КДКП та прийняття рішення.

Водночас висновок про наявність порушень при відображенні позивачем в декларації за 2015 рік правочину щодо автомобіля сам по собі не вплинув на остаточне рішення Комісії від 15 листопада 2017 року №264дп-17 та не враховувався при обранні дисциплінарного стягнення у виді догани.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює в органах прокуратури з 2010 року, у тому числі на займаній посаді прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області - з грудня 2015 року.

02 січня 2016 року та 18 січня 2017 року ОСОБА_1 подано анкети доброчесності прокурора, в яких він підтвердив, що за час перебування на посаді прокурора, зокрема, не вчиняв дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; своєчасно та достовірно задекларував своє майно, доходи, видатки і зобов'язання фінансового характеру, а також членів своєї сім'ї у порядку, встановленому Законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про запобігання корупції"; його рівень життя відповідає наявному у нього та членів його сім'ї майну і одержаним доходам; він сумлінно виконує обов'язки прокурора та неухильно дотримується Присяги працівника прокуратури.

В подальшому, на виконання листа керівника Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України №25/2-33065-16 від 30 січня 2017 року, враховуючи наявні дані щодо факту можливих протиправних дій прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1, а саме: подання недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та вчинення грубих порушень кримінального процесуального законодавства під час здійснення процесуального керівництва, наказом прокурора Полтавської області №23 від 06 лютого 2017 року призначено службове розслідування з вказаних питань.

За результатами проведення службового розслідування складено висновок, затверджений 22 березня 2017 року прокурором Полтавської області Кармазіним М.А., яким встановлено, що відомості щодо подання прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік та грубе порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях №0000076 та №0001590 підтвердились, що свідчить про недостовірність тверджень, поданих ОСОБА_1 в анкетах доброчесності прокурора, та зазначено про допущення позивачем грубого порушення вимог КПК України під час здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях №0000076 та №0001590, Закону №1697-VII, Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 28 листопада 2012 року, в зв'язку з чим він заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності на підставі пунктів 1, 4, 5 частини 1 статті 43 Закону №1697-VII, пункту 15 Порядку проведення таємної перевірки доброчесності прокурорів в органах прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 16 червня 2016 року №205.

Також з урахуванням того, що у ході службового розслідування встановлені факти подання ОСОБА_1 недостовірних даних у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, а також можливого одержання неправомірної вигоди при здійсненні процесуального керівництва у кримінальних провадженнях №0000076 та №0001590 вказано про необхідність направлення матеріалів службового розслідування до Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України для прийняття рішення в порядку статті 214 («Початок досудового розслідування») КПК України.

Крім того, матеріали службового розслідування в частині встановлення невідображення ОСОБА_1 окремих відомостей в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, а також щодо можливого порушення вимог законодавства щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів (щодо залучення близької особи до проведення процесуальних дій) направити до Національного агентства з питань запобігання корупції для вирішення питання про проведення повної перевірки щорічної декларації ОСОБА_1 за 2015 рік.

Копії матеріалів службового розслідування відносно позивача Прокуратурою Полтавської області направлено до Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України та Національного агентства з питань запобігання корупції листом від 23 березня 2017 року №11-362вих-17.

27 червня 2017 року до КДКП від прокурора Полтавської області надійшла дисциплінарна скарга від 21 червня 2017 року за №11-668вих-17 про вчинення прокурором (прокурорами) дисциплінарного проступку (дисциплінарна скарга), в якій з посиланням на встановлені вищевказаним висновком службового розслідування обставини подання прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік та грубе порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях №0000076 та №0001590, зазначено про вчинення останнім дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1, 5 та 6 частини 1 статті 43 Закону №1697-VII (невиконання ви неналежне виконання службових обов'язків; вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; грубе порушення правил прокурорської етики).

Автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження дисциплінарна скарга 18 липня 2017 року розподілена члену Комісії ОСОБА_3, який своїм рішенням від 31 липня 2017 року відкрив дисциплінарне провадження щодо прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1

В межах здійснення перевірки підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності членом Комісії ОСОБА_3, зокрема, направлено до Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України та Національного агентства з питань запобігання корупції запити від 20 липня 2017 року відповідно №11/2/4-12дс-17-119вих-17 та №11/2/4-12дс-17-109вих-17 з проханням повідомити про прийняті за результатами розгляду надісланих прокуратурою Полтавської області матеріалів службового розслідування рішення.

У відповідь на вказаний запит Генеральна інспекція Генеральної прокуратури України надіслала копії матеріалів здійснюваного нею службового розслідування, а також повідомила, що Відділом з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури, слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001076 за ознаками злочину, передбаченого статтею 366-1 («Декларування недостовірної інформації») Кримінального кодексу України за фактом подання ОСОБА_1 недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік (лист від 31 липня 2017 року №25/1/1-211вих.-17).

Рішенням Комісії №107дп-17 від 13 вересня 2017 року за клопотанням її члена ОСОБА_3 відповідно до частини 9 статті 46 Закону №1697-VII строк проведення перевірки відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності продовжено на один місяць - до 27 вересня 2017 року.

Генеральна інспекція Генеральної прокуратури України листом від 12 жовтня 2017 року за №25/1/1-264вих-17 повідомила члена Комісії ОСОБА_3 про те, що нею здійснюється подальше досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002638 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України за фактами вимагання працівником Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 під час здійснення процесуального керівництва неправомірної вигоди, а також зазначила, що доводи, наведені в дисциплінарній скарзі прокурора Полтавської області, про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та порушення вимог кримінального процесуального закону під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000076 підтверджуються матеріалами кримінального провадження №0002638.

За результатами перевірки 24 жовтня 2017 року членом Комісії ОСОБА_3 складено висновок №11/2/4-12дс-58дп17, яким встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку та запропоновано притягнути його до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

За наслідками розгляду зазначеного висновку Комісією на засіданні 15 листопада 2017 року прийнято рішення №264дп-17, яким прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності й накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 43 Закону №1697-VII (невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків).

При цьому, в рішенні КДКП вказано, що внаслідок проведеної Комісією перевірки окремі факти порушення вимог кримінального процесуального законодавства, допущені ОСОБА_1 під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000076, внесеному ним до ЄРДР за частиною першою статті 199 КК України, знайшли підтвердження, оскільки в порушення вимог статті 100 КПК України та пункту 21 Порядку №1104 ним не передавались на зберігання до уповноваженого банку кошти, вилучені під час проведення 07 липня 2016 року обшуку пункту обміну валют за адресою: м.Кременчук, вул.Першотравнева, 36/8, що підтверджується протоколом передачі майна на відповідальне зберігання від 15 липня 2016 року, складеним прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_1, відповідно до якого майно (у тому числі кошти), вилучені під час проведення 07 липня 2016 року обшуку за вказаною адресою, були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13

Крім того, відповідно до матеріалів службового розслідування прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 у 2015 році вчинив правочин, на підставі якого припинилося право власності на автомобіль BMW X5 вартістю 389650,17 грн.

Разом з цим, при поданні ОСОБА_1 19 жовтня 2016 року декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, відомості про вчинений правочин до декларації не внесені, чим порушено вимоги пункту 10 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якого у декларації відображаються видатки та всі правочини, вчинені у звітному періоді, на підставі яких у суб'єкта декларування виникає або припиняється право власності, володіння чи користування, у тому числі спільної власності, на нерухоме або рухоме майно, нематеріальні та інші активи, а також виникають фінансові зобов'язання, які зазначені у пунктах 2-9 частини першої цієї статті.

Такі відомості на момент подання декларації за 2015 рік зазначалися лише у разі, якщо розмір відповідного видатку перевищує 20 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня звітного року. Окрім цього, до таких відомостей включаються дані про вид правочину, його предмет та інформація щодо найменування контрагента.

За інформацією Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України (лист від 15 лютого 2017 року №31/4-464) 13 травня 2015 року автомобіль BMW X5 2007 року випуску за заявою власника - ОСОБА_1 - був зареєстрований за ОСОБА_12 на підставі довідки-рахунку ААЕ №055164 від 30 січня 2015 року. При цьому автомобіль продано за ціною 389650,17 грн.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 і ОСОБА_12 зазначають, що фактично мало місце дарування, тому гроші в реальності не сплачувалися, проте Комісія розцінила ці пояснення критично, враховуючи бажання цих осіб щодо уникнення відповідальності ОСОБА_1 за порушення порядку декларування і відсутність будь-яких інших доказів вчинення удаваного правочину.

ОСОБА_1 при заповненні декларації за 2015 рік у розділі 14 не відображено правочинів, внаслідок яких у нього припинилося право власності на автомобіль BMW X5 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який був проданий за 389650,17 грн.

Отже, ним при поданні декларації за 2015 рік порушено вимоги пункту 10 частини 1 статті 46 Закону щодо необхідності зазначення у декларації відомостей про вчинені правочини.

Крім того, ОСОБА_1 при поданні декларації за 2015 рік порушено вимоги пункту 7 частини 1 статті 46 Закону щодо необхідності зазначення в декларації відомостей про отримані (нараховані) доходи - у цьому випадку від продажу автомобілю BMW X5 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 за 389650,17 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1, маючи об'єктивну можливість подати достовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік порушив вимоги статей 45, 46 Закону України «Про запобігання корупції», статті 19 Закону №1697-VII, які зобов'язують кожного працівника прокуратури неухильно дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством.

Вчинення зазначених порушень свідчить про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на підставі пункту 1 частини 1 статті 43 Закону №1697-VII.

При цьому, КДКП прийшла до висновку, що причиною вчинення дисциплінарного проступку є безвідповідальне ставлення ОСОБА_1 до вимог Закону №1697-VII, КПК України та підзаконних нормативно-правових актів.

Проступок, вчинений ОСОБА_1, не має грубого характеру, і не потяг суттєвих суспільно шкідливих наслідків, разом з тим, порушення, допущені ОСОБА_1 під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000076, мають навмисний характер, у той час як порушення при заповнені декларації скоєні за необережності.

Також при прийняті оскаржуваного рішення та обранні виду дисциплінарного стягнення Комісією враховано характер порушень, допущених прокурором Ганжою М.В., їх наслідки, особа прокурора та умисний ступінь його вини.

Наказом в.о. прокурора Полтавської області №376к від 22 листопада 2017 року за неналежне виконання службових обов'язків до прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області юриста І класу ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани (пункт 1 частини 1 статті 49 Закону №1697-VII).

Підставою видання наказу зазначено рішення КДКП від 15 листопада 2017 року №264дп-17.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Частина 2 статті 19 Конституції України:

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України врегульовано Законом №1697-VII.

Частина 5 статті 19 Закону №1697-VII:

- прокурор зобов'язаний щорічно проходити таємну перевірку доброчесності. Таємну перевірку доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних і місцевих прокуратур проводять підрозділи внутрішньої безпеки в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Частина 1 статті 43 Закону №1697-VII:

- прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків; 2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення; 3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень; 4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру; 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; 7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку; 8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення; 9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

Стаття 44 Закону №1697-VII:

- дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Частина 1 статті 77 Закону №1697-VII:

- Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів: 1) веде облік даних про кількість посад прокурорів, у тому числі вакантних та тимчасово вакантних; 2) проводить добір кандидатів на посаду прокурора в установленому цим Законом порядку; 3) бере участь у переведенні прокурорів; 4) розглядає дисциплінарні скарги про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснює дисциплінарне провадження; 5) за результатами дисциплінарного провадження і за наявності підстав, передбачених цим Законом, приймає рішення про накладення на прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної та місцевої прокуратури дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора; 6) здійснює інші повноваження, передбачені законом.

Частини 1 та 2 статті 45 Закону №1697-VII:

- дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку;

- право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Частини 1, 4, 6, 9, 10 та 11 статті 46 Закону №1697-VII:

- секретаріат Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у день надходження дисциплінарної скарги реєструє її та за допомогою автоматизованої системи визначає члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження;

- після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки;

- після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки;

- під час здійснення перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об'єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе;

- перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, але не більш як на місяць;

- член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення;

- висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься.

Частини 1, 2, 5 та 6 статті 47 Закону №1697-VII:

- розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання;

- до повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора;

- розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб;

- прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід.

Частини 1, 2, 3, 5, 6 статті 48 Закону №1697-VII:

- Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора;

- член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування;

- при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення;

- у разі відсутності підстав для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів своїм рішенням закриває дисциплінарне провадження;

- рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

Частина 1 статті 49 Закону №1697-VII:

- на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Аналогічним чином врегульовано порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів й у главі 5 розділу 4 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятому Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Положення), розділом 3 якого також встановлено порядок голосування та прийняття рішень Комісією:

- під час обговорення питання та прийняття рішення у місці голосування можуть перебувати лише члени Комісії;

- член Комісії, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування;

- голосування проводиться шляхом подачі голосів "за" або "проти". Член Комісії, що брав участь у засіданні, не має права утриматися від голосування;

- заочне голосування, а також таємне (за винятком обрання голови, заступника голови та секретаря Комісії) не допускається;

- Комісія має право прийняти рішення, якщо на її засіданні присутні не менше дев'яти членів;

- рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від загального складу Комісії, передбаченого Законом. Рішення Комісії викладаються в письмовій формі;

- у рішенні Комісії зазначаються дата і місце його прийняття, члени комісії, які брали участь у засіданні, питання, що розглядалися, мотиви прийнятого рішення;

- рішення підписується головуючим та членами Комісії, які брали участь у засіданні.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон №1700-VII, який набрав чинності 26 жовтня 2014 року та введений в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності (пункт 1 Розділу XIII "Прикінцеві положення" цього Закону).

Частина 1 статті 4 Закону №1700-VII:

- Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Пункт 8 частини 1 статті 11 Закону №1700-VII:

- до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частина 1 статті 45 Закону №1700-VII:

- особи, зазначені, зокрема, у підпункті "е" пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону (тобто посадові та службові особи органів прокуратури), зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Водночас обов'язок працівників прокуратури подавати декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" в порядку, визначеному Національним агентством з питань запобігання корупції, закріплено й в пункті 1 Розділу III ("Подання декларацій") Положення про організацію роботи з кадрами в органах прокуратури України, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 12 жовтня 2016 року №357 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 листопада 2016 року за №1450/29580.

Статтею 46 Закону №1700-VII встановлено перелік і вимоги до інформації, що зазначається в декларації, й, зокрема, пунктами 7 та 10 частини 1 цієї статті передбачено, що у декларації зазначаються відомості про:

- отримані (нараховані) доходи, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи. Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір. Відомості щодо подарунка зазначаються лише у разі, якщо його вартість перевищує п'ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, а для подарунків у вигляді грошових коштів - якщо розмір таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує п'ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року;

- видатки та всі правочини, вчинені у звітному періоді, на підставі яких у суб'єкта декларування виникає або припиняється право власності, володіння чи користування, у тому числі спільної власності, на нерухоме або рухоме майно, нематеріальні та інші активи, а також виникають фінансові зобов'язання, які зазначені у пунктах 2-9 частини першої цієї статті.

Такі відомості зазначаються у разі, якщо розмір відповідного видатку перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року; до таких відомостей включаються дані про вид правочину, його предмет. На письмовий запит Національного агентства суб'єкт декларування надає інформацію щодо найменування контрагента.

Стаття 48 Закону №1700-VII:

- Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб'єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль;

- Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону;

- порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.

Частина 2 статті 49 Закону №1700-VII:

- державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Частина 1 статті 50 Закону №1700-VII:

- повна перевірка декларації полягає у з'ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності;

- обов'язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб'єктів декларування, які займають посади, пов'язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством;

- обов'язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб'єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю;

- Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім'ї суб'єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону;

- Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Частина 2 статті 50 Закону №1700-VII:

- у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, та спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції.

Частина 2 статті 2 КАС України:

- у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пункт 19 частини 1 статті 4 КАС України:

- індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

VI. ОЦІНКА СУДУ.

Суд, вивчивши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними і допустимими доказами, дійшов таких висновків.

На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року №1 "Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції" розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону №1700-VII належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Законом №1700-VII, контролю та перевірки (повної) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб, а у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у ній недостовірних відомостей - письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції.

Натомість частиною 2 статті 49 Закону №1700-VII роботодавця суб'єкта декларування, яким у випадку спірних правовідносин є Прокуратура Полтавської області, наділено повноваженнями лише щодо здійснення перевірки факту подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання цих декларацій.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

КДКП є колегіальним органом, який відповідно до повноважень, передбачених Законом №1697-VII, визначає рівень фахової підготовки осіб, які виявили намір зайняти посаду прокурора, та вирішує питання щодо дисциплінарної відповідальності, переведення та звільнення прокурорів з посади, і не наділена повноваженнями контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Як вже зазначалось в цьому рішенні, в межах здійснення перевірки підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності членом Комісії ОСОБА_3, зокрема, направлявся до Національного агентства з питань запобігання корупції запит від 20 липня 2017 року №11/2/4-12дс-17-109вих-17 з проханням повідомити про прийняті за результатами розгляду надісланих прокуратурою Полтавської області матеріалів службового розслідування рішення, проте будь-які відповіді на нього та обґрунтований висновок Агентства, який би свідчив про порушення прокурором Ганжою М.В. вимог законодавства у сфері запобігання корупції, в матеріалах як дисциплінарного провадження, так і даної судової справи відсутні.

Отже, відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності в зв'язку із зазначенням ним в декларації за 2015 рік недостовірних даних діяв з перевищенням своїх визначених законом повноважень.

Зважаючи на викладене, Судом не з'ясовуються обставини щодо фактичної достовірності чи недостовірності відомостей, наведених ОСОБА_1 у декларації за 2015 рік, та не перевіряються доводи сторін на обґрунтування цих обставин.

Разом з тим, як вже зазначалось, пунктами 4 та 5 частини 1 статті 77 Закону №1697-VII до повноважень КДКП віднесено розгляд дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження, за результатами якого і за наявності підстав, передбачених цим Законом, вона приймає рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення.

Так, при прийнятті оскаржуваного рішення від 15 листопада 2017 року й обранні виду дисциплінарного стягнення Комісією як колегіальним органом враховувався, зокрема, характер вчинених ОСОБА_1 порушень й догану йому оголошено саме за оцінкою таких порушень у їх сукупності, що виключає, у даному випадку, надання за обставин справи переваги одному з них.

Суд же не вправі втручатись у повноваження Комісії та самостійно визначати достатність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за кожне правопорушення окремо.

За наведеного, й доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що недостовірне відображення позивачем даних в декларації за 2015 рік саме по собі не вплинуло на остаточне рішення Комісії від 15 листопада 2017 року №264дп-17 та не враховувалось при обранні дисциплінарного стягнення у виді догани, суперечать самому змісту вказаного рішення та не приймаються до уваги Судом.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені вище норми законодавства, Верховний Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання протиправним і скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення 15 листопада 2017 року №264дп-17 "Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1.".

Посилання ж ОСОБА_1 на порушення відповідачем положень частини 9 статті 46 Закону №1697-VII в зв'язку із надісланням йому Комісією лише 27 жовтня 2017 року, тобто через місяць після закінчення законодавчо встановленого строку проведення перевірки, листа із запрошенням на її засідання 15 листопада 2017 року, за наведеного вище, не впливають на суть приймаємого Судом рішення.

Що ж до тверджень позивача про те, що всупереч приписів частини 2 статті 48 Закону №1697-VII член КДКП ОСОБА_3, який проводив перевірку та готував висновок, брав участь в голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду цього висновку, то такі обставини під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 255, 257, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 15 листопада 2017 року №264дп-17 "Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1.".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2);

- Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів (04050, м.Київ, вул.Мельникова, 81-б, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41356563).

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник,

І.А. Васильєва,

Р.Ф. Ханова,

В.В. Хохуляк,

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2018 року.