Справа № 607/10811/17
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2018-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2018 Справа №607/10811/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №615290 від 21.08.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №625290 від 21.08.2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що постанова та накладене відносно нього адміністративне стягнення незаконне та необґрунтоване, оскільки він не вчиняв вказаного у постанові адміністративного правопорушення, а тому, в працівників поліції не було жодних підстав притягувати його до адміністративної відповідальності. Крім цього, стверджує, що відсутні будь-які докази, які б підтверджували його винність у вчиненому, немає показань свідків, а також відсутні фото і відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху. Крім того, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення були обмежені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, він не мав можливості скористатись правовою допомогою. Також, ОСОБА_2 вказує на те, що йому не було вручено інспектором поліції протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Вважає, що працівниками ОСОБА_3 патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції обґрунтовано складено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши думку позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №615290 від 21.08.2017 року, вбачається, що водій ОСОБА_2, 21 серпня 2017 року о 10 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Миру, 12, керуючи транспортним засобом марки «Lexus RX300» д.н.з. «ВО8985ВІ», не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», та здійснив рух у забороненому напрямку, чим порушив вимоги п.8.4 (в) ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що вчинене позивачем адмінправопорушення, а саме порушення вимог дорожніх знаків, зафіксовано у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №615290 від 21.08.2017 року, із змісту якої вбачається факт та обставини даного правопорушення.

На вимогу суду, доказів того, що позивач порушив вимоги п.8.4 В ПДР України за обставин вказаних в оскаржуваній постанові, зокрема матеріалів відеофіксації, відповідач суду не надав, хоча відповідно до ст.. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відсутність відеозапису також не дає можливості встановити факт дотримання інспектором поліції при складанні оскаржуваної постанови положень КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, однак враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу порушника, характер вчиненого правопорушення, яким не було створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху, вважає, що дане правопорушення слід визнати малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №615290 від 21.08.2017 року необхідно скасувати та закрити провадження у справі, звільнивши його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 5,77,241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст.ст. 33, 122, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (вул. Леся Курбаса, 6/82 м. Тернопіль) до ОСОБА_3 патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул. Котляревського, 24 м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №615290 від 21.08.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 грн. штрафу задовольнити частково, наведену постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КУпАП провадженням закрити, в силу малозначності діяння звільнити його від стягнення, обмежившись усним зауваженням.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Головуючий суддяОСОБА_4