Справа № 814/1185/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 р. Справа № 814/1185/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54040
до відповідача:Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056
третя особа:Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001
про:скасування рішення від 28.03.2018 № 35-С,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі по тесту Відповідач, ДАБІ), третя особа на боці Позивача без заявленя самостійних вимог на предмет спору Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради (далі по тексту Третя особа, Управління архітектури ММР) з вимогами про скасування Рішення ДАБІ № 35-С від 28.03.2018 року щодо скасування містобудівних умов, виданих Управлінням архітектури ММР, № 2/17-5631 від 19.01.2018 року.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що винесене Відповідачем рішення № 35-С від 28.03.2018 року є неправомірним, оскільки підстави, які зазначені в оскаржуваному Рішення для скасування містобудівних умов від 19.01.2018 року не передбачені у приписах законодавчих актів, які регулюють містобудівну діяльність, як безумовні підстави для скасування містобудівних умов виданих Позивачеві раніше Управлінням архітектури ММР. Окрім того, Позивачем, при зверненні до Управління архітектури ММР з метою отримання містобудівних умов, був наданий вичерпний перелік документів необхідних для отримання містобудівних умов, а відтак, вимагати від Позивача додаткові документи, які не передбачені законодавчими актами, Управління архітектури ММР, а тим більше Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції, під час проведення перевірки дій Управлення не вправі та не в змозі. Позивач також зазначає, що Відповідачем спаплюжений факт щодо належності земельної ділянки та її цільового використанні. Так, Відповідач в оскаржуваному рішення зазначає, що оскільки земельна ділянка належить Територіальній громаді міста та має комунальну форму власності, то Позивачеві не правомірно видані Містобудівні умови, таким чином Відповідач вбачає наявне порушення цільового використання земельної ділянки. Однак таке твердження протирічить приписам ч. 5 ст. 20 Земельного Кодексу України та фактичним обставинам справи, оскільки цільове призначення земельної ділянки: 02.01. «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з обєктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури» узгоджується з метою будівництва «реконструкція фітнес-центру з розширенням (обєкт будівництва)». При цьому слід зазначити, що обєкт будівництва розташований на першому поверсі багатоповерхового будинку, тобто є вбудованим приміщенням, а в свою чергу Позивачеві за рішенням Миколаївської міської ради від 16.03.2003 року надано земельну ділянку в оренду для обслуговування вбудованих приміщень в цьому житловому будинку. Таким чином, порушень ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності » з боку Управління архітектури ММР при видачі містобудівних умов ОСОБА_2 19.01.2018 року не має.

Позивач зазначає, що інші підстави для скасування містобудівних умов, на які вказує Відповідач в оскаржуваному Рішення, законодавцем не визначені як такі, що є безумовними підставами саме для скасування містобудівних умов замовникові будівництва. Це фактично незначні технічні недоліки яких припустилося Управляння архітектури ММР при видачі містобудівних умов, та які можливо було виправити під час проведення перевірки. Скасування же Відповідачем містобудівних умов, для Позивача мають надто негативні наслідки. Прийняття оскаржуваного Рішення Відповідачем в межах державного нагляду за діяльності Управління архітектури ММР не спрямоване на спонукання державного органу щодо усунення недоліків в їх роботі, а цілком, виключно спрямоване на порушення прав Позивача. Позивач просить суд скасувати Рішення №35-С від 28.03.2018 року про скасування містобудівних умов.

Відповідач проти позову заперечує, надав суду Відзив на позовну заяву, де зазначив, що при прийняті оскаржуваного Рішення Відповідач діяв в межах своїх повноважень та Рішення прийнято законно. Так, при проведені позапланової перевірки з метою архітектурно-будівельного нагляду за діяльністю Управління архітектури ММР, було зясовано, що містобудівні умови ОСОБА_1 було видано з рядом порушень, а відтак, містобудівні умови належать скасуванню, про що було притято відповідне Рішення. Крім того, Управління архітектури ММР не оскаржувало прийняти Відповідачем в межах перевірки їх діяльності Рішення, а відтак, це свідчить що Управління архітектури ММР погодилося з виявленими під час перевірки порушеннями.

Третя особа надала суду заяву про відкладення розгляду справи, пояснень по суті спору суду не надала, незважаючи на те що ухвалу про відкриття провадження отримала своєчасно. Розглянув заяву про відкладення розгляду справи, суд приходить висновку , що справ може бути розглянута в порядку спрощеного провадження у відсутність третьої особи.

Ухвалою суду від 16.05.2018 року відкрите провадженого справі, та справа призначена до розгляду за правилами ст. 260 КАС України, в порядку спрощеного провадження.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження, за наявними у матеріалах справи документами.

З'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив:

19.01.2018 року Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради ОСОБА_1 були видані містобудівні умови та обмеження для проектування обєкту від № 2/17-5631 (реконструкція фітнес-центру з розширенням) за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 5 (далі містобудівні умови ).

23.02.2018 року Головним інспектором будівельного нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області ОСОБА_3 складено Довідку про результати проведеної документальної (камеральної) перевірки Обєкту нагляду Управління архітектури ММР, де викладені недоліки Управління архітектури ММР, що виявлені при видачі містобудівних умов ОСОБА_1 Пропозицією щодо подальшого здійснення заходів державного архітектурно-будівельного нагляду було визначено первіряючим видання наказу на проведення позапланової перевірки Управління архітектури ММР.

Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на виконання контролюючих функцій, які визначені положенням ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснена позапланова перевірка на підставі Наказу про призначення перевірки № 254 від 01.03.2017 року та Направлення на проведення перевірки № 11 від 02.03.2018 року.

За результатами проведеної перевірки Відповідачем 28.03.2018 року складено акт перевірки, де перелічені недоліки в прийнятих від ОСОБА_1 документах (поданих ним у грудні 2017 року) до Обєкту інспектування з метою отримання містобудівних умов.

Серед виявлених недоліків, перевіряючими в ОСОБА_4 перевірки зазначено:

- цільове призначення земельної ділянки, яка перебуває у ОСОБА_4 в оренді (ідеальна доля 233/1000-230 кв.м комерційного призначення для обслуговування вбудованих приміщень магазину в житловому будинку № 5) не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки для будівництва - реконструкція фітнес-центру з розширенням, що є порушенням ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- відсутність скан-копії примірника містобудівних умов в електронному реєстрі містобудівних умов та обмежень;

- форма виданих Містобудівних умов 19.01.2018 року не відповідає затвердженій формі ведення в електронному Реєстрі містобудівних умов;

- в виданих Містобудівних умовах не зазначено відповідність цільового та функціонального призначення земельної ділянки намірам забудови;

- в наданому ОСОБА_1 пакету документів до Управління архітектури ММР відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 9870 кв.м, що має намір забудови зазначеної земельної ділянки;

- у п. 5 Містобудівних умов є посилання на норми ДБН В 2.2.-9-99 «Громадські будинки та споруди», які з 01.10.2010 року замінені на ДБН В 2.2.-9.2009 «Громадські будинки та споруди», тобто це посилання на норми ДБН, які втратили свою чинність;

- відповідно до п. 2.50 ДБН В 2.2.-15-2005 у І, ІІ та цокольному поверху житлового будинку допускається розміщення приміщення для фізкультурно-оздоровчих занять загальною площею 150 кв.м, водночас відповідно до містобудівного розрахунку площа забудови плануємої прибудови становить 210,7 кв.м, а загальна площа обєкту після реконструкції 552,4 кв.м.

28.03.218 року, на підставі ОСОБА_4 перевірки, Відповідачем прийняте оскаржуване рішенням № 35-С про скасування містобудівних умов № 2/17-5631 від 19.01.2018 року, виданих ОСОБА_1

В оскаржуваному Рішенні № 35-С Відповідачем наведені підстави для скасування містобудівних умов ті, що зазначені в ОСОБА_4 перевірки. З посиланням на п. 32 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою КМУ № 698 від 19.08.2015 року, Відповідач приходить висновку що: «містобудівну умови та обмеження від 01.08.2017 року № 221 на обєкт «Реконструкція фітнес-центру з розширенням за адресою: м. Миколаїв вул. Генерала Карпенка 5» підлягають скасуванню».

Водночас з цим, у резолютивній частині оскаржуваного Рішення Відповідач зазначає: «…прийнято рішення про скасування дії рішення про видання Містобудівних умов та обмежень для проектування обєкта будівництва «Реконструкція фітнес-центру з розширенням за адресою: м. Миколаїв вул. Генерала Карпенка 5» від 19.01.2018 року № 2/17-5631».

При розгляді справ щодо оскарження дій та Рішень субєктів владних повноважень, суд насамперед керується положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України. Так, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, судом встановлено, що відповідач в межах своїх повноважень, наданих йому ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджений Постановою КМУ № 698 від 19.08.2015 року (далі по тексту Порядок № 698), проведено позапланову перевірки діяльності Управління архітектури ММР під час прийняття рішення про видачу ОСОБА_5 містобудівних умов від 19.01.2018 року. Метою проведення цього позапланового заходу є нагляд за додержанням Обєкту нагляду дотримання уповноваженими органними містобудування та архітектури вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

При встановленні інспектором низки порушень (що відображені як в ОСОБА_4 перевірки так й в Рішенні № 35-С) з боку Управління архітектури ММР положень законодавства при видачі містобудівних умов ОСОБА_1 19.01.2018 року, Відповідачем при винесенні оскаржуваного Рішення не взято до уваги, що виявлені порушення могли бути усунуті під час перевірки або на вимогу контролюючого органу - після надання ОСОБА_6 Обєкту нагляду.

Після проведення перевірки Відповідачем ОСОБА_6 не виносився, протокол про адміністративне правопорушення та притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності не складався.

Так, відповідно до п. 29 Порядку № 698 у разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення, відповідальність за яке встановлена законом, складається протокол про правопорушення за формою, встановленою Мінрегіоном. У разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення, яке може бути усунуто, видається припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - припис) за формою згідно з додатком 5.

Виявлені порушення щодо: відсутності скан-копії примірника містобудівних умов в електронному в електронному реєстрі містобудівних умов та обмежень; не відповідає форми виданих Містобудівних умов 19.01.2018 року затвердженій формі ведення в електронному Реєстрі містобудівних умов; не зазначення в виданих Містобудівних умовах відповідності цільового та функціонального призначення земельної ділянки намірам забудови; посилання у п. 5 Містобудівних умов на норми ДБН В 2.2.-9-99 «Громадські будинки та споруди», які з 01.10.2010 року замінені на ДБН В 2.2.-9.2009 «Громадські будинки та споруди» тобто це посилання на норми ДБН які втратили свою чинність, мали бути усунені під час проведення перевірки, або після надання відповідного ОСОБА_6 Обєкту нагляду, та не є безумовними підставами скасування Рішення Управління архітектури ММР про видачу містобудівних умов ОСОБА_1

Щодо встановлених Відповідачем порушень положень ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про містобудівну діяльність», суд зауважує, що висновки до яких дійшов відповідач, щодо порушення цих норм законодавства є хибними та надуманими, оскільки згідно ОСОБА_2 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку по вул. Генерала Карпенка, 5 у м. Миколаєві (від 18.01.2018 року №НВ-018), дана земельна ділянка належить до категорії земель житлової та громадської забудови за своїм цільовим призначенням (п. б ч.1 ст. 19 ЗК України).

ОСОБА_1 має договір оренди земельної ділянки для обслуговування вбудованих приміщень магазину в житловому будинку № 5 по вул. Генерала Карпенка (рішення Миколаївської міської Ради № 15/10 від 16.10.2003 року). На підставі цього рішення було укладено договір оренди землі від 02.12.2003 року, на умовах якого ОСОБА_1 прийняв в оренду із співвласниками будівель земельну ділянку площею 9870 кв.м. з визначенням ідеальної частки 233/1000, що складає 230 кв.м. (землі комерційного використання) для обслуговування вбудованих приміщень магазину в житловому будинку № 5 по вул. Генерала Карпенка.

Як зазначено Відповідачем в оскаржуваному Рішенні: «Згідно з наданим Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.01.2018р. №НВ-018 земельна ділянка площею 0,9870га за адресою: вул. Генерала Карпенка, 5 у м. Миколаєві, кадастровий номер: :12:021:0046 належить до комунальної форми власності. Цільове призначення земельної ділянки: 02.10 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з обєктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.»

Частиною 5 ст. 20 ЗК України встановлено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до ст. 38 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

До будинків та споруд громадського призначення належать також фізкультурно-спортивні та фізкультурно-оздоровчі комплекси. (ДБН В2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди. Основні положення»).

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що твердження Відповідача про видачу містобудівних умов всупереч положенням ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності » є хибним.

Щодо встановлення Відповідачем розбіжностей у метражі забудови, з посиланням на п. 2.50 ДБН В 2.2.-15-2005 у, суд вважає, що ці розбіжності також можливо було усунути після надання ОСОБА_6 органу надзору та ретельного вивчення проектної документації. Відповідачем не досліджене питання чи будуть у приміщеннях прибудови розташовані зали (приміщення) для фізкультурно-оздоровчих занять, з метою застосування положень п. 2.50 ДБН В 2.2.-15-2005. Окрім того, Відповідачем не взято до уваги, що Позивач вже має право власності на нежитлове приміщення фітнес-центру площею 299,6 кв.м. по вул. Генерала Карпенка, 5/1. з 2014 року на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Індексний номер: 25325706 від 08.08.2014 року, й мета отримання містобудівних умов 19.01.2018 року для «реконструкції приміщення», а не забудови.

За результатами проведеної позапланової перевірки, встановивши порушення з боку Обєкту нагляду законодавства в сфері містобудівної діяльності, вчинених обєктом нагляду, Відповідачем не прийнято жодних заходів впливу на посадових осіб Управління архітектури ММР, приписам ст. 5 Положення № 698

Таким чином, суд приходить висновку, що прийняте відповідачем Рішення № 35-С від 28.03.2018 року про скасування містобудівних вимог від 19.01.2018 року, винесено без врахування принципу пропорційності, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); не відповідає тій діловій меті, з якою відповідачу надані повноваження нагляду та контролю; прийнято без урахування законних інтересів замовника будівництва.

Така правова позиція неодноразово викладалася в рішення Європейського суду з прав людини, та Європейський суд наголошував , що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Помилки або недоліки в роботі органів державної влади повинні працювати на користь постраждалих від них осіб, особливо, за відсутності інших конфліктуючих приватних інтересів. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

(справа «Рисовський проти України», та «Гладишева проти Росії»,

Окрім того, оскаржуване Рішення № 35-С від 28.03.2018 року містить посилання на необхідність скасування Мостобудівних умов від 01.08.17 року № 221, які Позивачеві взагалі не видавались.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 54040) до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056) задовольнити.

2. Скасувати рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області № 35-С від 28.03.2018 року про скасування містобудівних умови та обмежень для проектування обєкту «Реконструкція фітнес-центру з розширенням за адресою: м. Миколаїв вул. Генерала Карпенка, 5» від 19.01.2018 року № 2/17-5631, виданих Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.06.2018 року.

Суддя Н. В. Лісовська