Справа № 210/3478/17
Суддя: Хлистуненко О. В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3478/17
Провадження № 2-а/210/41/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" червня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Куксенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора третьої роти третього батальйону УПП в м. Кривий Ріг старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.08.2017 року відносно нього відповідачем було винесено постанову про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425,00 гривень. У вказаній постанові зазначено, що позивач 15.08.2017 року об 11.00 год. керуючи транспортним засобом в м. Кривому Розі по вул. Лермонтова на перехресті з пр. Пулківським здійснив поворот ліворуч на вимкнену додаткову секції світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (з) ПДР України. Вважає, що ця постанова не відповідає обставинами та є незаконною. Зазначає, що машина патрульної поліції у зазначений час не прямувала в одному напрямку із транспортним засобом, яким керував позивач по вул. Лермонтова, а перебувала по пер. Пулківський, а тому співробітниками поліції зафіксувати факт того, яким чином було здійснено проїзд перехрестя взагалі не передбачалось можливим. Крім того, вказує на те, що відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а також, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст. 278, 279 КУпАП.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав суду письмові заперечення, згідно яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, диск з відеозаписом за фактом порушення.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

Згідно пп.10 п.1 Розділу VIІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, розгляд справи продовжено за нормами КАС в редакції від 15.12.2017 року.

Судом встановлено, що згідно постанови серії АР №141916 від 15.08.2017 року відносно ОСОБА_2 інспектором 3 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно вказаної постанови 15.07.2017 року о 11-10 годині в м. Кривий Ріг по вул. Лермонтова водій, керуючи ТЗ на перехресті з пр.. Пулківського здійснив поворот ліворуч на вимкнену додаткову секцію світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (з) ПДР України. Факт вчинення правопорушення зафіксовано на мобільний телефон SAMSUNG J7 (а.с. 9).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з п. 8.7.3 (з) ПДР України вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису, наданого відповідачем на підтвердження факту правопорушення, встановлено, що на автомобільній стоянці розмовляють інспектори поліції з позивачем. По суті розгляду справи відеозапис не містить.

Крім того, мається відеофайл, згідно якого автомобіль позивача перетинає перехрестя, встановити на який сигнал світлофору це відбулось, а також, дату та час цієї події, не можливо, оскільки не відображено на відеофайлі.

Тому, суд не вважає наданий відеозапис належним та допустимим доказом по справі. Разом з тим, відповідачем не було надано суду інших доказів на підтвердження своїх заперечень, які б підтверджували факт правомірності оскаржуваної постанови.

Разом з цим, суд зауважує, що згідно паспорту прізвище позивача ОСОБА_2, однак в постанові інспектором поліції вказано Коптев, хоча позивачем було надано документи інспектору поліції.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, згідно вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог п. 8.7.3 (з) Правил дорожнього руху України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідач жодного доказу щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови не надав.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з метою гарантування дотримання і захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно скасувати постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Разом з цим, суд не може погодитись з твердженням позивача щодо неправомірності розгляду справи за місцем вчинення правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Положеннями ч.2 ст.276 КУпАП передбачено альтернативу у виборі місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП: за місцем його вчинення, обліку транспортного засобу або місцем проживання порушника.

Крім того, ч.6 ст.276 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення й в іншому місці.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 77, 159, 160, 244-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до інспектора третьої роти третього батальйону УПП в м. Кривий Ріг старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора третьої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3.

Скасувати постанову АР №141916 від 15.08.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором третьої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 13 червня 2018 року.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Суддя: О. В. Хлистуненко