Справа № 805/263/18-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

20 червня 2018 року

справа №805/263/18-а

адміністративне провадження №К/9901/48773/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2018 року (суддя - Циганенко А.І.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року (судді - Казначеєв Е.Г., Компанієць І.Д., Ястребова Л.В.) у справі № 805/263/18-а за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий флот Донбасу" про стягнення з платника податків податкового боргу,

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - позивач у справі, скаржник у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий флот Донбасу" (далі - Товариство, відповідач у справі) в якому просило стягнути кошти з рахунків в банківських установах, які обслуговують Товариство в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 239 841,04 гривні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку з тим, що судовий збір, сплачений платіжним дорученням №1293 від 18 грудня 2017 року, сплачений не у встановленому порядку і розмірі. Окрім того, зазначеною ухвалою запропоновано скаржнику у справі надати документ про доплату судового збору в сумі 1997,62 гривень.

21 січня 2018 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшло клопотання скаржника у справі, в якому останній зазначив, що судовий збір у справі №805/263/18-а сплачений в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №1269 та №1293 від 18 грудня 2017 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2018 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року повернуто позовну заяву без розгляду, у зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Повертаючи заяву без розгляду суди попередніх інстанцій виходили з того, що згідно з платіжного доручення №1293 від 18 грудня 2017 року позивач сплатив судовий збір в сумі 2206,85 гривень у справі в якій відповідачем є Публічне акціонерне товариство «Маріупольський термічний завод», тобто в реквізитах платіжного доручення «Призначення платежу» вказав відповідачем саме це товариство, що не відповідає адміністративному позову, за яким позивач просить відкрити провадження.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачем у справі подана касаційна скарга, в якій він, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати рішення цих судів та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

У касаційній скарзі позивач посилається на те, останнім виконано всі вимоги законодавства, щодо сплати судового збору. Окрім того, в платіжному дорученні реквізит «Призначення платежу» містить інформаційний характер та його повнота визначається платником.

Від відповідача відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом, який регулює правовідносини щодо сплати судового збору є Закон України «Про судовий збір».

3 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Стаття 6 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Згідно статті 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 22 січня 2004 року №22 (далі - Інструкція) встановлюються загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов'язкові для виконання ними.

Зокрема, пунктом 3.8 Інструкції передбачено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

В той же час, зазначена Інструкція не зобов'язує позивача у справі при сплаті судового збору в платіжному дорученні вказувати в реквізиті «Призначення платежу» відповідача у справі.

Варто зазначити, що Державною судовою адміністрацією надано інформаційний лист від 28 серпня 2015 року, який містить виключно інформаційний та рекомендаційний характер.

Зазначеним листом визначенні реквізити, які Державна судова адміністрація радить зазначити при сплаті судового збору, зокрема, серед іншого це роз'яснювальна інформація про призначення платежу у формі: "Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), (назва суду, де розглядається справа)", використання символу";" не допускається.

Приклад заповнення: *; 101;;Судовий збір, за позовом Петров /7.77., Барський районний суд Вінницької області.

Таким чином, ні в нормативно-правових актах, ні в правових актах, ні в документах інформаційного характеру не зазначається про необхідність в платіжному дорученні, що підтверджує сплату судового збору вказувати відповідача у справі.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене та відсутність закріплення на нормативно-правовому рівні обов'язкових реквізитів платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору, Суд приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, що призвело до невмотивованої відмови позивачу у справі у доступі до правосуддя.

Відповідно до частини 1 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року у справі № 805/263/18-а скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Донецького окружного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер