Справа № 826/12984/17
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Київ № 826/12984/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомКорпорації «Артеріум»
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині,-
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Корпорація «Артеріум» (далі - позивач, корпорація «Артеріум») з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, податковий орган), в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.07.2017 № в частині застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 222283,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині нарахування пені за порушення розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 222283,56 грн є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки датою надходження валютної виручки є день її зарахування на розподільчий рахунок.

Крім того, представник позивача зазначив, що податковий орган неправомірно обчислив 90 або 120 днів календарного строку для повернення валютної виручки, а саме з дати оформлення митної декларації, оскільки відлік такого строку необхідно починати з дати перетину експортним товаром митного кордону України.

Таким чином, представник позивача наголосив, що оскаржуване рішення є невмотивованим, протиправним та таким, що підлягає частковому скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в своїх запереченнях посилається на правомірність оскаржуваного рішення, оскільки в ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», за результатами якої складено акт від 07.07.2017 № 1747/28-10-14-02/36257034, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2017 № , яким позивачу визначено суму пені за порушення строків здійснення розрахунків в іноземній валюті з нерезидентами у розмірі 2574645,02 грн.

Таким чином, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.10.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 23.11.2017 суд, на підставі приписів ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII (далі - КАС України), слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, відповідачем на підставі направлення від 29.06.2017 № 524 та наказу від 27.06.2017 № 1413, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України та на підставі листів уповноваженого банку ПАТ «ОТП Банк» від 07.11.2016 № 52-52-1/4863 БТ, від 04.04.2017 № 52-52-1/1298-БТ, від 03.05.2017 № 52-52-1/1648-БТ з 29.06.2017 по 30.06.2017 проведено позапланову виїзну перевірку Корпорації «Артеріум» з питань дотримання вимог податкового законодавства по контрактам (договорам) від 19.01.2016 № EXP-193/16, від 15.07.2016 № EXP-198/16, від 27.10.2016 № EXP-209/16, від 18.01.2013 № № EXP-097/13, за результатами якої складено Акт від 07.07.2017 № 1747/28-10-14-02/36257034, яким встановлено порушення позивачем вимог ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» по наступних договорах:

від 18.01.2013 № № EXP-097/13, укладеного між Корпорацією «Артеріум» (продавець) та з нерезидентом компанією ТОО «Мedicus-Centre» (Республіка Казахстан) (покупець), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує товар на загальну суму 550703,00 дол. США.

При цьому, в ході перевірки встановлено порушення термінів, передбачених п. 1 постанови Національного банку України від 04.12.2015 № 863 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», на суму експортованого товару у розмірі 116507,87 дол. США, оскільки кошти надійшли на поточні рахунки позивача:

30.03.2016 на суму 77004,00 дол. США. (граничний термін 28.03.2016), тобто із порушенням строку на 2 дні, що засвідчено митною декларацією від 29.12.2015 № 125130003/2015/698259 та банківською випискою від 30.03.2016;

10.05.2017 на суму 39503,87 дол. США (граничний термін 30.04.2016), тобто із порушенням строку на 11 днів, що засвідчено митною декларацією від 30.12.2016 № 125130003/2015/628244. та банківською випискою від 10.05.2017;

від 27.10.2016 № EXP-209/16, укладеного між Корпорацією «Артеріум» (продавець) та з нерезидентом компанією ООО «Solar Crop Agro Eco» (Республіка Узбекистан) (покупець), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує товар на загальну суму 425151,00 дол. США.

При цьому, в ході перевірки встановлено порушення термінів, передбачених п. 1 постанови Національного банку України від 14.09.2016 № 386 та від 13.12.2016 № 410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» на суму експортованого товару у розмірі 384651,00 дол. США, оскільки кошти надійшли на поточні рахунки позивача:

07.06.2017 на суму 59450,00 дол. США (граничний термін 23.03.2017), тобто із порушенням термінів розрахунку на 77 днів, що засвідчено митною декларацією від 22.11.2016 № 125140001/2016/627361 та банківською випискою від 07.06.2017;

22.06.2017 на суму 75000,00 дол. США (граничний термін 23.03.2017), тобто з порушенням термінів розрахунку на 92 дні, що підтверджується митною декларацією від 22.11.2016 № 125140001/2016/627361 та банківською випискою від 22.06.2017;

23.06.2017 на суму 50837,50 дол. США (граничний термін 23.03.2017), тобто з порушенням термінів розрахунку на 93 дні, що засвідчено митною декларацією від 22.11.2016 № 125140001/2016/627361 та банківською випискою від 23.06.2017. Нерезидентом оплату за отриманий товар у розмірі 199363,50 дол. США здійснено не було.

Крім того, в ході перевірки податковим органом встановлено, що у зв'язку з невиконанням нерезидентом умов контракту від 27.10.2016 № EXP-209/16, Корпорація «Артеріум» звернулась до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з нерезидента компанії ООО «Solar Crop Agro Eco» (Республіка Узбекистан) заборгованості у розмірі 40500,00 дол. США.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8573/17 за позовом Корпорації «Артеріум» до нерезидента компанії ООО «Solar Crop Agro Eco» (Республіка Узбекистан) про стягнення заборгованості у розмірі 40500,00 дол. США., у зв'язку з чим, пеня за порушення строків, передбачених ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не сплачується з дати прийняття Господарським судом м. Києва позову до розгляду судом;

від 15.07.2016 № EXP-198/16, укладеного між Корпорацією «Артеріум» (продавець) та з нерезидентом компанією ООО «Surxondaryo Agrofirmasi» (Республіка Узбекистан) (покупець), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує товар на загальну суму 1798121.40 дол. США.

При цьому, в ході перевірки встановлено порушення термінів, передбачених п. 1 постанови Національного банку України від 14.09.2016 № 386 та від 13.12.2016 № 410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», оскільки кошти надійшли на поточні рахунки позивача:

29.03.2017 на суму 115000,00 дол. США (граничний термін 26.03.2017), тобто з порушенням термінів розрахунку на 4 дні, що засвідчено митною декларацією від 25.11.2016 № 125140001/2016/627480 та банківською випискою 29.03.2017;

04.04.2017 на суму 52902,79 дол. США (граничний термін 26.03.2017), тобто з порушенням термінів розрахунку на 10 днів, що засвідчено митною декларацією від 25.11.2016 № 125140001/2016/627480 та банківською випискою від 04.04.2017;

04.05.2017 на суму 75862,87 дол. США (граничний термін 30.04.2017), тобто з порушенням термінів розрахунку на 5 днів, що засвідчено митною декларацією від 30.12.2016 № 125140001/2016/628226 та банківською випискою від 04.05.2017;

В той же час, кошти на суму 243801,17 дол. США за постановлений товар по митній декларації від 30.12.2016 № 125140001/2016/628238 на поточний рахунок Корпорації «Артеріум» станом дату проведення перевірки не надходили (граничний термін 29.04.2017), повернення товару також не здійснювалось.

Окрім того, в ході перевірки податковим органом встановлено, що у зв'язку з невиконанням нерезидентом умов контракту від 15.07.2016 № EXP-198/16, Корпорація «Артеріум» звернулась до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з нерезидента компанії ООО «Surxondaryo Agrofirmasi» заборгованості у розмірі 243801,17 дол. США.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.04.2016 порушено провадження у справі № 910/5565/17 за позовом Корпорації «Артеріум» до нерезидента компанії ООО «Surxondaryo Agrofirmasi» про стягнення заборгованості у розмірі 243801,17 дол. США. Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.05.2017 у справі № 910/5565/17 позов Корпорації «Артеріум» задоволено, у зв'язку з чим, пеня за порушення строків, передбачених ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не сплачується з дати прийняття Господарським судом м. Києва позову до розгляду судом.

Також, в акті перевірки зафіксовано, що внаслідок невиконанням нерезидентом компанією ООО «Surxondaryo Agrofirmasi» умов контракту від 15.07.2016 № EXP-198/16 Корпорація «Артеріум» звернулась до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з нерезидента компанії ООО «Surxondaryo Agrofirmasi» заборгованості у розмірі 206544,94 дол. США.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.12.2016 порушено провадження у справі № 910/22548/16 за позовом Корпорації «Артеріум» до нерезидента компанії ООО «Surxondaryo Agrofirmasi» про стягнення заборгованості у розмірі 206544,94 дол. США.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.05.2017 у справі № 910/22548/16, позов Корпорації «Артеріум» задоволено, у зв'язку з чим, пеня за порушення строків, передбачених ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не сплачується з дати прийняття Господарським судом м. Києва позову до розгляду судом.

В подальшому, на підставі акту перевірки від 07.07.2017 № 1747/28-10-14-02/36257034 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2017 № , яким позивачу нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені у розмірі 2574645,02 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, 02.08.2017 позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою.

Рішенням ДФС України від 28.07.2017 № 21818-16/99-99-11-01-01-02-25 скаргу Корпорації «Артеріум» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 21.07.2017 № без змін.

Разом з тим, позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення від 21.07.2017 № протиправним та таким, що порушує його права звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції з 15.12.2017) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Відповідно до ст. 1 Закону України Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 4 Закону України Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується. У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Відповідно до ст. ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та пп. 1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Національного банку України від 24.03.1999 № 136 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 3385/3631 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) експорт (експорт товарів) - це продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів.

При цьому, згідно з ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця. Тобто, дана стаття містить посилання лише на первинний момент переміщення товару через митний кордон України - фізичний перетин товаром митного кордону.

Таким чином, момент перетину товаром митного кордону України не ставиться у залежність від необхідності проходження всіх процедур митного оформлення даного товару, завершення яких дає право для подальшого їх використання власником на вільний розсуд, а згідно ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та для застосування ст.ст. 1, 2 та 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» визначальним є момент фізичного перетину експортованим товаром митного кордону України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 808/2535/17 (№ К/9901/4134/17) та від 27.02.2018 у справі № 811/2370/15 (провадження № К/9901/25888/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок» доповнено ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Національний банк України» шляхом надання Національному банку України повноважень щодо зміни строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

На підставі викладеного, Правлінням Національного банку України прийнято постанову від 04.12.2015 № 863 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», зокрема, п. 1 вказаної постанови установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в ст.ст. 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Пунктом 9 постанови передбачено, що остання набирає чинності з 05.12.2015 і діє до 04.03.2016 включно.

При цьому, п. 1 постанови Правлінням Національного банку України від 03.04.2016 № 140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Пунктом 9 постанови передбачено, що остання набирає чинності з 05.03.2016 і діє до 08.06.2016 включно.

В той же час, п. 1 постанови Правлінням Національного банку України від 07.06.2016 № 342 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валют», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. При цьому, відповідно до п. 9 постанови, остання набирає чинності з 09.06.2016 і діє до 14.09.2016 включно.

Разом з тим, п. 1 постанови Правлінням Національного банку України від 14.09.2016 № 386 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів.

Пунктом 2 вказаної постанови визначено, що вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із-за кордону на користь юридичних осіб, які не є уповноваженими банками, фізичних осіб - підприємців, іноземних представництв (крім офіційних представництв), на рахунки, відкриті в уповноважених банках для ведення спільної діяльності без створення юридичної особи, а також надходжень в іноземній валюті на рахунки резидентів, відкриті за межами України на підставі індивідуальних ліцензій Національного банку України.

Надходження в іноземній валюті, зазначені в абзаці першому цього пункту, підлягають обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, у тому числі безпосередньо Національному банку України, у розмірі 65 відсотків. Решта надходжень в іноземній валюті залишається в розпорядженні резидентів та нерезидентів і використовується ними відповідно до правил валютного регулювання.

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які згідно з абзацом першим цього пункту поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання».

Пунктом 11 передбачено, що така постанова набирає чинності з 15.09.2016 і діє до 15.12.2016 включно.

Разом з тим, п. 1 постанови Правлінням Національного банку України від 13.12.2016 № 410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови установлено вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із-за кордону на користь юридичних осіб, які не є уповноваженими банками, фізичних осіб- підприємців, іноземних представництв (крім офіційних представництв), на рахунки, відкриті в уповноважених банках для ведення спільної діяльності без створення юридичної особи, а також надходжень в іноземній валюті на рахунки резидентів, відкриті за межами України на підставі індивідуальних ліцензій Національного банку України.

Надходження в іноземній валюті, зазначені в абзаці першому цього пункту, підлягають обов'язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, у тому числі безпосередньо Національному банку України, у розмірі 65 відсотків. Решта надходжень в іноземній валюті залишається в розпорядженні резидентів та нерезидентів і використовується ними відповідно до правил валютного регулювання.

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які згідно з абзацом першим цього пункту поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання».

За змістом п. 1.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492 (далі - Інструкція) клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору, крім випадків, якщо банк не має змоги прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

Юридичні особи-резиденти, відокремлені підрозділи юридичних осіб-резидентів, нерезиденти-інвестори, іноземні представництва мають право відкривати рахунки для забезпечення своєї господарської діяльності.

Відповідно до п. 5.2 Інструкції поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб'єкту господарювання для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України, для здійснення інвестицій за кордон, розрахунків за купівлю-продаж облігацій зовнішньої державної позики України, для зарахування, використання і погашення кредитів (позик, фінансової допомоги) в іноземній валюті, для надходження іноземних інвестицій в Україну відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Національного банку на здійснення валютних операцій.

Згідно з п. 5.3 Інструкції на поточні рахунки в іноземній валюті юридичних осіб-резидентів кошти, перераховані з-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами), зараховуються через розподільні рахунки.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що юридичні особи мають право відкривати в банках як поточні рахунки у національній валюті, так і рахунки для здійснення зовнішньоекономічної діяльності та зарахування на них коштів в іноземній валюті.

При цьому, суд наголошує, що датою зарахування валютної виручки вважається дата її надходження на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі із застосуванням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України та не може вважатись первинним надходженням виручки за зовнішньоекономічним контрактом.

Таким чином, суд наголошує, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк 90 або 120 днів, починаючи з моменту фізичного перетину експортованим товаром митного кордону України та закінчуються датою зарахування валютної виручки на відповідний валютний рахунок, у тому числі, розподільчий рахунок.

Разом з тим, перевіряючи правомірність визначення податковим органом суму пені за порушення строків здійснення розрахунків в іноземній валюті у розмірі 2574645,02 грн., судом встановлено наступне.

Так, 18.01.2013 між Корпорацією «Артеріум» (продавець, резидент) та компанією ТОО «Мedicus-Centre» (Республіка Казахстан) (покупець, нерезидент) укладено контракт № EXP-097/13 (а.с. 33-37), відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити покупцю на умовах визначених цим контрактом медикаменти, а покупець оплатити поставлений товар.

Відповідно до митної декларації від 29.12.2015 № 125130003/2015/698259 на суму 77004,00 дол. США (а.с. 42) експортований товар перетнув митний кордон України 30.12.2015, що підтверджується штампом митного органу на зворотньому боці вказаної декларації. При цьому, 90-денний строк, передбачений постановою НБУ від 04.12.2015 № 863 закінчуються 29.03.2016. Згідно банківської виписки (а.с. 48), виручка у розмірі 77004,00 дол. США надійшла на відповідний рахунок 29.03.2016, тобто не порушено термін надходження виручки за вказаною операцією.

Згідно митної декларації від 30.12.2016 № 125130003/2015/628244 на суму 39503,87 дол. США (а.с. 51) експортований товар перетнув митний кордон України 02.01.2017, що підтверджується штампом митного органу на зворотньому боці вказаної декларації. При цьому, 120-денний строк, передбачений постановою НБУ від 13.12.2016 № 410 закінчуються 02.05.2017. Згідно банківської виписки (а.с. 55), виручка у розмірі 39503,87 дол. США надійшла на відповідний рахунок 05.05.2017, чим порушено термін надходження виручки за вказаною операцією на 3 дні.

Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 03.05.2017 (день виникнення заборгованості) - 26,56 грн. за 1 дол. США. 0,3% від 39503,87 дол. США = 118,57 дол. США. * 3 дні = 355,53 дол. США * 26,56 грн. = 9442,88 грн.

27.10.2016 між Корпорацією «Артеріум» (продавець, резидент) та компанією ООО «Solar Crop Agro Eco» (Республіка Узбекистан) (нерезидент, покупець) укладено контракт № EXP-209/16 (а.с. 62-67), відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити покупцю на умовах визначених цим контрактом медикаменти, а покупець оплатити поставлений товар.

На виконання умов вказаного контракту, згідно митної декларації від 22.11.2016 № 125140001/2016/627361 на суму 185287,50 дол. США (а.с 68) експортований товар перетнув митний кордон України 26.11.2016, що підтверджується штампом митного органу на зворотньому боці вказаної декларації. При цьому, 120-денний строк, передбачений постановою НБУ від 14.09.2016 № 386 закінчуються 26.03.2017.

Згідно банківської виписки з особового рахунку (а.с. 72), виручка у розмірі 59450,00 дол. США. надійшла на відповідний рахунок 06.06.2017, чим порушено термін надходження виручки за вказаною операцією на 72 дні.

Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 27.03.2017 (день виникнення заборгованості) - 27,12 грн. за 1 дол. США. 0,3% від 59450,00 дол. США = 178,35 дол. США. * 72 дні = 12841,20 дол. США * 27,12 грн. = 348253,34 грн.

Відповідно до банківської виписки з особового рахунку (а.с. 75), виручка у розмірі 75000,00 дол. США. надійшла на відповідний рахунок 21.06.2017, чим порушено термін надходження виручки за вказаною операцією на 87 днів.

Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 27.03.2017 (день виникнення заборгованості) - 27,12 грн. за 1 дол. США. 0,3% від 75000,00 дол. США = 225,00 дол. США. * 87 дні = 19575,00 дол. США * 27,12 грн. = 530874,00 грн.

Згідно з банківською випискою з особового рахунку (а.с. 80-81), виручка у розмірі 50837,50 дол. США надійшла на відповідний рахунок 22.06.2017, чим порушено термін надходження виручки за вказаною операцією на 88 днів.

Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 27.03.2017 (день виникнення заборгованості) - 27,12 грн. за 1 дол. США. 0,3% від 50837,50 дол. США = 152,51 дол. США. * 88 дні = 13420,88 дол. США * 27,12 грн. = 363974,27 грн.

Разом з тим, відповідно до митної декларації від 16.12.2016 № 125140001/2016/627998 на суму 24300,00 дол. США. (а.с. 84-85), експортований товар перетнув митний кордон України 19.12.2016, що підтверджується штампом митного органу на зворотньому боці вказаної декларації. В той же час, 120-денний строк, передбачений постановою НБУ від 13.12.2016 № 410 закінчуються 18.04.2017.

Однак, з акту перевірки видно (а.с. 18) та не заперечується позивачем, що на момент закінчення перевіряємого періоду 22.06.2017, кошти по митній декларації від 16.12.2016 № 125140001/2016/627998 у розмірі 24300,00 дол. США. на поточний рахунок позивача не надходили, чим порушено термін надходження виручки за вказаною операцією на 66 днів.

Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 19.04.2017 (день виникнення заборгованості) - 26,84 грн. за 1 дол. США. 0,3% від 24300,00 дол. США = 72,90 дол. США. * 66 днів = 4811,40 дол. США * 26,84 грн. = 129137,98 грн.

При цьому, згідно з митної декларації від 16.12.2016 № 125140001/2016/627994 на суму 175063,50 дол. США (а.с. 87-89), експортований товар перетнув митний кордон України 18.12.2016, що підтверджується штампом митного органу на зворотньому боці вказаної декларації. В той же час, 120-денний строк, передбачений постановою НБУ від 13.12.2016 № 410 закінчуються 17.04.2017.

Однак, з акту перевірки видно (а.с. 18) та не заперечується позивачем, що на момент закінчення перевіряємого періоду 22.06.2017, кошти по митній декларації від 16.12.2016 № 125140001/2016/627994 у розмірі 175063,50 дол. США. на поточний рахунок позивача не надходили, чим порушено термін надходження виручки за вказаною операцією на 66 днів.

Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 18.04.2017 (день виникнення заборгованості) - 26,81 грн. за 1 дол. США. 0,3% від 175063,50 дол. США = 525,19 дол. США. * 66 днів = 34662,54 дол. США * 26,81 грн. = 929302,70 грн.

Також судом встановлено, що 15.07.2016 між Корпорацією «Артеріум» (продавець, резидент) та компанією ООО «Surxondaryo Agrofirmasi» (Республіка Узбекистан) (покупець, нерезидент) укладено контракт від 15.07.2016 № EXP-198/16 (а.с. 91-96), відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити покупцю на умовах визначених цим контрактом медикаменти, а покупець оплатити поставлений товар.

В подальшому на виконання умов вказаного контракту, відповідно до митної декларації віл 25.11.2016 № 125140001/2016/627480 на суму 186347,70 дол. США (а.с. 97-98), експортований товар перетнув митний кордон України 28.11.2016, що підтверджується штампом митного органу на зворотньому боці вказаної декларації. При цьому, 120-денний строк, передбачений постановою НБУ від 14.09.2016 № 386 закінчуються 28.03.2017.

Згідно з банківською випискою з особового рахунку (а.с. 100), виручка у розмірі 115000,00 дол. США надійшла на відповідний рахунок 28.03.2017, тобто, термін надходження виручки за вказаною операцією не порушено.

Поряд з цим, відповідно до банківської виписки з особового рахунку (а.с. 103) виручка у розмірі 53154,00 дол. США надійшла на відповідний рахунок позивача 03.04.2017, чим порушено термін надходження виручки за вказаною операцією на 6 днів.

Відповідно до офіційного курсу валют НБУ станом на 29.03.2017 (день виникнення заборгованості) - 27,12 грн. за 1 дол. США. 0,3% від 53154,00 дол. США = 159,46 дол. США. * 6 днів = 956,76 дол. США * 27,12 грн. = 25401,98 грн.

Відповідно до митної декларації від 30.12.2016 № 125140001/2016/628226 на суму 76114,08 дол. США (а.с. 106), експортований товар перетнув митний кордон України 03.01.2017. В той же час, 120-денний строк, передбачений постановою НБУ від 13.12.2016 № 410 закінчуються 03.05.2017.

Згідно з банківською випискою з особового рахунку позивача (а.с. 109-110), виручка у розмірі 76000,00 дол. США надійшла на відповідний рахунок 03.05.2017, тобто, термін надходження виручки за вказаною операцією не порушено.

Отже, аналізуючи вказані обставини у сукупності, в контексті викладених норм, суд дійшов висновку, що сума пені за порушення Корпорацією «Артеріум» термінів розрахунку в іноземній валюті за результатами зовнішньої економічної діяльності складає 2336387,15 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи видно, що, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2017 № , яким позивачу визначено суму пені за порушення строків здійснення розрахунків в іноземній валюті з нерезидентами у розмірі 2 574 645,02 грн.

При цьому, різниця між сумою податкового повідомлення-рішення від 21.07.2017 № та сумою пені встановленої судом складає 238257,87 грн. (2574645,02 грн.- 2336387,15 грн.).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, суд враховує загальну правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v.Croatia, «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v.The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv.Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v.Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

В той же час, способом захисту особи від порушень є, зокрема, визнання протиправним та скасування рішення.

З урахуванням конституційного положення про поділ влади (ст. 6 Конституції України), судове рішення, за загальним правилом, не може бути актом, який замінює рішення чи дію, які за законом повинні бути вчинені відповідним органом виконавчої влади.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 826/23087/15 (провадження К/9901/1783/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає також за необхідне зазначити, що вимога про скасування податкового повідомлення-рішення від 21.07.2017 № в частині застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 222283,56 грн. є способом захисту, який узгоджується з встановленим законом порядком та не узгоджується зі способом дій відповідних органів державної влади.

Разом з тим, ч. 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на те, що судом встановлено порушення прав позивача на суму 238257,87 грн., а обраний ним спосіб захисту щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення на суму 222283,56 грн. не може бути підставою для відмови у судовому захисті.

В той же час, для повного захисту прав, про захист яких позивач просить, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і застосувати належний спосіб захисту шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.07.2017 № в частині застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 238257,87 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем не спростовано доводів позивача щодо обчислення строків повернення валютної виручки з дати перетину експортним товаром митного кордону України та не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б підтверджували, що обчислення таких строків повинно починатись саме з дати оформлення митної декларації.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування податкового-рішення від 21.07.2017 № в частині застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 238257,87 грн.

За таких умов, судові витрати, здійснені позивачем, стягуються відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Офісу великих платників податків державної фіскальної служби.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Корпорації «Артеріум» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 21.07.2017 № в частині застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 238257,87 грн., прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ).

Стягнути на користь Корпорації «Артеріум» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139, ) сплачений судовий збір у розмірі 3406,82 грн. (три тисячі чотириста шість гривень 82 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін