Справа № 808/1595/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 травня 2018 року Справа № 808/1595/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В. при секретарі Фесик А.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині відмови включення до розрахунку пенсії позивача підвищення передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

- зобов'язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком, включивши до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене ч.1 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за більший пізній вихід у розмірі 6%, починаючи з 01.11.2017.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що Листом Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 18.04.2018 року № 257/Н-9 відмовлено позивачу у підвищенні пенсії, відповідно до ст. 29 Закону, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалася пенсія за вислугою років. З такою відмовою позивач не погоджується, вважає бездіяльність відповідача неправомірною. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнає з підстав викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (вх. 316315 від 25.05.2018), посилаючись на те, що дії Пенсійного фонду є правомірними, оскільки позивачу до отримання пенсії за віком було призначено пенсію за вислугу років, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для підвищення розміру пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 02.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено перше судове засідання на 31.05.2018 без виклику сторін.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 до 2014 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати, з його заробітної плати сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З 01.05.2014 року позивачу було призначено пенсію за віком, яку розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

З метою усунення протиправних дій відповідача, щодо невірного обчислення та виплати пенсії, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2017 року по справі № 335/10234/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок та призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2011-2013 рр.) та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 01.02.2017 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 року по справі №335/10234/17 провадження 2-а/335/467/2017 постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

10.04.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, оскільки при призначенні пенсії за віком дана норма не застосовувалась.

Листом Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя від 18.04.2018 року № 257/Н-9 зазначено, що позивач не має права на підвищення пенсії, яке передбачене ст. 29 Закону, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалася пенсія за вислугою років.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку із наступним.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19, ч.3 ст.22 Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України та при прийнятті нових нормативно-правових актів або внесенні змін у діючі не допускається зменшення змісту й обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний суд України у Рішенні від 11.10.2005р. №8-рп/2005 визначив, що: «зміст прав і свобод людини це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку… Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики».

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

На 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.

На 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 до 2014 року була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Проте, на момент призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, позивач не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.

01.05.2014 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку із переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та поданої заяви, до розрахунку пенсії позивача взято показник середньої заробітної плати за 2007 рік, проте позивач вважав дії відповідача щодо невірного обчислення та виплати пенсії протиправними, у зв'язку з чим звернутися до суду за захистом своїх прав.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2017 року по справі № 335/10234/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок та призначити пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2011-2013 рр.) та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 01.02.2017 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 року постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя - залишено без змін.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Позивач народився 05.03.1957 року, згідно положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для нього передбачений загальний пенсійний вік 55 років (зі зменшенням на 5 років, як учаснику бойових дій), які позивачеві виповнилися 05.03.2012 року.

З заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся 01.05.2014 року, саме з цього періоду він отримує пенсію за віком, тобто майже у віці 57 років.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що зазначене підвищення розміру пенсії за віком призначається у випадку набуття права не на будь-яку пенсію, а набуття права саме на пенсію за віком за Законом №1058, при цьому особа, яка набула такого права виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку. Таким чином, вказана норма закону не ставить в залежність підвищення розміру пенсії за віком від того, чи скористувалась особа правом на інший вид пенсії та чи призначалась особі раніше будь-яка інша пенсія (за вислугу років, по втраті годувальника, по інвалідності, тощо).

Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що позивач вже отримував пенсію за вислугою років, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сімї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. При цьому пенсія за даною нормою тлумачиться як щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У розумінні наведеної норми Закону пенсіонером ОСОБА_1 за цим Законом не був, та набувши встановленого ним пенсійного віку та маючи при цьому більш ніж достатнього страхового стажу, отримав право на первинне призначення пенсії за віком в такому ж порядку, як і інші громадяни України, що звернулись за призначенням пенсії у 2014 році, з усіма правами, доплатами та збільшенням, які передбачені при призначенні пенсії за віком на загальних підставах.

При цьому ч. 2 ст. 24 цього Закону передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, визначення відсотка, на який має бути підвищено пенсію позивачеві, законом віднесено до компетенції відповідача після перевірки відповідних даних.

З огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, які стосуються зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії, то такий перерахунок має бути здійснений з 01.11.2017 року, тобто з дати призначення позивачу пенсії за віком.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, на підставі п.13 ст.5 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011. Оскільки позивачем судовий збір не сплачувався, необхідності в вирішенні питання щодо розподілу судових витрат не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б, ідентифікаційний код 41248629) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б, ідентифікаційний код 41248629) в частині відмови включення до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) підвищення передбаченого ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б, ідентифікаційний код 41248629) призначити та виплачувати ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) пенсію за віком включивши до розрахунку розміру пенсії підвищення, передбачене ч. 1 ст. 29 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 01.11.2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 255Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено у повному обсязі 31.05.2018.

Суддя Н.В.Стрельнікова