Справа № 554/7973/17
Суддя: Струков О. М.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.06.2018 Справа № 554/7973/17
Провадження №2а/554/110/2018
Рішення

Іменем України

22 червня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

судді Струкова О.М.,

при секретарі Плаксюк І.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Полтава ОСОБА_4, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

10 жовтня2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Полтава ОСОБА_4, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БР №018680 від 01.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях вказаного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві послався на те, що при винесенні оскаржуваної постанови не були зясовані усі суттєві обставини справи. При цьому зазначив, що проїзд світлофора здійснював на зелений сигнал світлофора.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи, та не надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, та просила суд задовольнити вказаний позов, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 та закрити провадження відносно нього.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечила проти позову, зазначивши, що правопорушення було зафіксовано у відповідності до закону, порушень у діях працівників поліції не вбачається, та просила суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 належним чином повідомлений про дату,час та місце розгляду справи до суду не зявився, відзив на позов не надав.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Із оскаржуваної постанови серії БР №018680 від 01.10.2017 року вбачається, що на ОСОБА_3 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., оскільки він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, 01.10.2017 року близько 18 год. 05 хв. проїхав перехрестя вулиць ОСОБА_5 та Грушевського м. Полтави на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису події, встановлено, що автомобіль схожий на автомобіль позивача, дійсно закінчував проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофору. При цьому ідентифікувати марку автомобіля та державний реєстраційний номер не представляється можливим.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Оскаржувана постанова не містить посилання на відповідний підпункт пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху України, що суперечить засадам юридичної визначеності в частині сигналу світлофора, який був недотриманий позивачем (жовтий чи червоний).

Суд зазначає, що суспільна шкідливість є основна об'єктивна ознака, визначальна риса правопорушення і його основоположна об'єктивна підстава.

У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п.п. 23, 25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.

Зокрема, Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що ст.ст. 33, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу є протиправними, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на порушення вимог законодавства при її винесенні, підлягає скасуванню.

Враховуючи, що відповідач не дотримався процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та не довів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме не надав належних та допустимих доказів того, що саме автомобіль позивача здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 242 - 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову серії БР №018680 від 01.10.2017 року за ч.2 ст.122 КУпАП про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях вказаного складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Струков