Справа № 826/6802/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 червня 2018 року № 826/6802/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948" до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування Постанов ВП № 55151716 від 16.01.2018р. і ВП № 55151782 від 22.01.2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 55151716 від 16.01.2018р. та ВП № 55151782 від 22.01.2018р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог ч.3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» щодо стягнення виконавчого збору, оскільки виконавчий документ було повернуто стягувачу.

Відповідач у поданому відзиві проти позовних вимог заперечив, зазначаючи, що державний виконавець діяв у відповідності до норм чинного законодавства. Також відповідач посилається на пропуск позивачем строку оскарження постанов про стягнення.

Суд зазначає, що питання поважності пропуску строку вже вирішувалось судом під час відкриття провадження у справі. Будь-яких інших підстав відповідачем суду не надано.

12.06.2018р. в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін судом ухвалено про перехід до розгляду справи в письмовому провадженні.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 07.09.2017р. позов Приватного підприємства «Берлин Престижбуд» задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свемон-Захід 1948» на користь Приватного підприємства «Берлин Престижбуд» 1 587 436 грн. 00 коп. (з яких: 1541200,00 грн. - основна заборгованість; 46236,00 грн. - пеня); 10000 грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката та 24612 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

15 листопада 2017 року Головним державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ в м. Києві Руденко Ю.О. (ВП №55151782) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Львівської області у справі №914/1413/17 від 09.11.2017 року про стягнення боргу у сумі 15 000,00 грн.

22.01.2018р. Головним державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ в м. Києві Руденко Ю.О. (ВП №55151782) прийнято постанову про стягнення виконавчого збору, яким постановлено стягнути з ТОВ «Свемон-Захід 1948» виконавчий збір у розмірі 1 500,00 гривень.

22.01.2018р. Головним державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ в м. Києві Лисенко О.В. (ВП №55151782) прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, за яким наказ господарського суду Львівської області №914/1413/17, виданий 09.11.2017 року про стягнення боргу у сумі 15 000,00 грн. повернуто стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Повернення виконавчого документу стягувачу без виконання здійснено на підставі заяви стягувача в порядку п.1. ч.1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, 15 листопада 2017 року Головним державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №55151716) з виконання наказу господарського суду Львівської області про стягнення 1 587 436 грн. 00 коп. (з яких: 1541200,00 грн. основна заборгованість; 46236,00 грн. пеня); 10000 грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката та 24612 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

16.01.2018р. Головним державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору (ВП №55151716), якою стягнуто з ТОВ «Свемон-Захід 1948» виконавчий збір у розмірі 162 204,80 грн. на користь ВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві.

16.01.2018р. Головним державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В. прийнято постанову (ВП 55151716) про повернення виконавчого документа стягувачу, яким наказ господарського суду Львівської області №914/1413/17, виданий 09.11.2017 року про стягнення 1622048 грн. повернуто стягувачу. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Повернення виконавчого документу стягувачу без виконання здійснено також на підставі заяви стягувача в порядку п.1. ч.1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з зазначеними постановами ВДВС Шевченківського району м. Києва ГТУЮ у м. Києві про стягнення виконавчого збору від 16.01.2018 року (ВП №55151716) та від 22.01.2018 року (ВП №55151782) позивач і звернувся з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016р. (далі - Закон № 1404-VIII, в редакції станом на час прийняття оскаржуваних постанов).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження припиняється якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Отже, за Законом № 1404-VIII виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження в порядку статті 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно зі ст. 37 Закону.

Відповідно до ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно зі ст. 27 Закону № 1404-VIII, розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону в розмірі 10 % від суми, що фактично стягнута, повернута стягувачу.

Аналізуючи наведене вище слід дійти висновку, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Системний аналіз наведених норм Закону № 1404-VIII дає можливість зробити висновок про те, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до п. 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Отже, відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документу стягувача, виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача.

При стягненні виконавчого збору відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404, без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.02.2018р. у справі № 910/1587/13.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 № 14 роз'яснено, що відповідно до ст.ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення виконавчого збору від 16.01.2018р. (ВП № 55151716).

3. Скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення виконавчого збору від 22.01.2018р. (ВП № 55151782).

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 6, приміщ. 5, ) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (04032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд 110, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій