Справа № 804/2472/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Справа № 804/2472/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі судового засідання Литвин Ю.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування висновку, зобовязання вчинити певні дії, -
04.04.208 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в якому з урахуванням уточнень від 04.05.208 року просить суд:
- скасувати висновок Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 946/14.6-42 від 29.03.2018 року згідно якого було відмовлено у внесенні змін в актовий запис про смерть № 5542 від 03.11.1978 року на гр. ОСОБА_2;
- зобовязати Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис про смерть № 5542 від 03.11.1078 року на гр. ОСОБА_3, складений Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом зміни національності померлої гр. ОСОБА_3 з «українка» на «єврейка»;
- зобовязати Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис про смерть № 5542 від 03.11.1978 року на гр. ОСОБА_2, складений Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом зміни по батькові померлої гр. ОСОБА_2 з «Данилівна» на «Давидівна» та зміни дати народження з « 23.08.1897» на « 23.08.1896».
В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 28 березня 2018 року вона звернулась до Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявами про внесення змін до актового запису про смерть №5542 від 03.11.1978 року на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка являється її бабусею щодо відомостей про національність померлої. Між тим, 29.03.2018 року нею був отриманий висновок відповідача за №946/14.6-42, згідно якого їй було відмовлено у внесенні змін в актовий запис про смерть ОСОБА_3 з посиланням на те, що відповідна заява подається: особою, щодо якої складено запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальника неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого. Крім того, у звязку із наявними помилками в актовому запису про смерть її бабусі ОСОБА_2Д щодо «по батькові» та дати народження, позивачка також подала заяву про до внесення змін і про ці відомості, однак, рішення з цього питання відповідачем не прийнято. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулась до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 10.04.2018 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 07.05.2018 року на 12:30 год.
В судове засідання 07.05.2018 року відповідач не зявився у звязку із чим справу було відкладено на 04.06.2018 року на 12:30 год.
Відповідач - Чечелівський районний у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проти задоволення позову заперечував, подав до суду письмові заперечення, які залучені до матеріалів справи. В судовому засіданні представник відповідача суду пояснив, що 28.03.2018 року представник позивачки ОСОБА_4 звернувся до відділу із двома заявами, а саме: заявою про внесення в актовий запис про смерть гр. ОСОБА_2 відомостей про національність з «українки» на «єврейку» та заявою про внесення змін до відомостей «по батькові» з «Данилівна» на «Давидівна» та дати народження ОСОБА_2 з « 23.08.1897 р.» на « 23.08.1896 р.». Оскільки, заява про внесення змін до актового запису про національність померлої ОСОБА_2 було подано за формою, що не відповідає встановленій у Додатку № 1 Правил про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання та не надано відповідних документів, що подаються до відділу разом із такою заявою, 29.03.2018 року на адресу заявника ОСОБА_4 було надано відповідь за вих. №946/14.6-42 в якій розяснено порядок звернення із відповідними заявами. Тобто, відповідь на заяву ОСОБА_4 було надано в порядку Закону України «Про звернення громадян», а не по процедурі, визначеній Правилами про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, тому така відповідь не є рішенням субєкта владних повноважень, що може бути оскаржена в порядку адміністративного судочинства. Щодо заяви про внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_2 стосовно відомостей «по батькові» та дати народження, то висновок з цього питання відділом не виносився, оскільки на момент розгляду справи судом ще триває перевірка по даній заяві.
11.05.2018 року від сторін до суду поступило клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесенні рішення виходить з наступного.
Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 01.07.2010 року № 2398 VI (далі Закон України № 2398 VI).
Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ст. 2 Закону України № 2398 VI).
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України № 2398 VI, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, визначено ч. 1 ст. 9 Закону України № 2398 VI.
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану (ч. 2 ст. 9 Закону України № 2398 VI).
Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану (ч. 3 ст. 9 Закону України № 2398 VI).
Частиною 1 ст. 22 Закону України № 2398 VI передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви (п. 2.5 Розділу II Правил).
Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (п. 2.6 Розділу II Правил).
З аналізу наведених норм законодавства судом зроблено висновок, що процедура внесення змін до актового запису цивільного стану здійснюється органами реєстрації актів цивільного стану лише на підставі заяви, яка відповідає встановленій формі та подана певним колом осіб, інтереси яких порушені у відповідних відносинах.
В ході розгляду справи було встановлено, що 28.03.2018 року ОСОБА_4, який на підставі довіреності, посвідченій 27.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстром № 340 має право на представництво інтересів позивачки, звернувся із заявою від власного імені до Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення в актовий запис про смерть гр. ОСОБА_2 відомостей про національність з «українки» на «єврейку».
Як вбачається з копії заяви ОСОБА_4 від 28.03.2018 року, залученій до матеріалів справи, будь яких додаткових документів, що підтверджують повноваження представника на подання такої заяви (довіреність), а також додаткових документів, що підтверджують обґрунтованість вказаних вимог, як це передбачено п. 2.6 Розділу II Правил, до заяви додано не було.
Крім того, суд зазначає, що подана заявником заява не тільки не відповідає встановленій формі, зразок якої наведено у Додатку № 1 Правил, але і подана представником від власного імені, а не від імені довірительниці ОСОБА_1, інтереси якої він представляє по довіреності.
Суд також звертає увагу на ту обставину, що відповідно до п. 1.14 Розділу I Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України.
Між тим, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є спадкоємицею померлої ОСОБА_2, представником позивачки також до заяви від 28.03.2018 року, надано не було.
Відповідно до п. 2.11 Розділу II Правил, факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.
На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2 (п. 2.12 Розділу II Правил).
Тобто, процедура перевірки фактів, зазначенених у заяві про внесення змін до актового запису відбувається лише у тому випадку, коли така заява подана з дотриманням вимог п.п. 2.1, 2.5, 2.6 Розділу II Правил, та факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, викликають сумніви щодо їх достовірності.
При цьому, питання про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання розглядається у тримісячний строк з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану (п. 1.1. Розділу I Правил).
З урахуванням наведеного суд зазначає, що оскільки представником позивачки ОСОБА_4 не було дотримано процедуру звернення до відповідача із відповідною заявою за встановленою формою в інтересах ОСОБА_1, не було надано відповідних документів, що підтверджують обґрунтованість вимог про внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_2, відповідачем правомірно було лише повідомлено заявника листом від 29.03.2018 року за вих. № 946/14.6-42, яким розяснено порядок звернення до органів реєстрації актів цивільного стану з такими вимогами без проведення перевірки, в порядку визначеному п.п. 2.11, 2.12 Правил.
За таких обставин, позовні вимоги про скасування висновку Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 946/14.6-42 від 29.03.2018 року згідно якого було відмовлено у внесенні змін в актовий запис про смерть № 5542 від 03.11.1978 року на гр. ОСОБА_2 та зобовязання Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис про смерть № 5542 від 03.11.1078 року на гр. ОСОБА_3, складений Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом зміни національності померлої гр. ОСОБА_3 з «українка» на «єврейка», слід відмовити.
Що стосується позовних вимог в частині зобовязання Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис про смерть № 5542 від 03.11.1978 року на гр. ОСОБА_2, складений Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом зміни по батькові померлої гр. ОСОБА_2 з «Данилівна» на «Давидівна» та зміни дати народження з « 23.08.1897» на « 23.08.1896», суд зазначає, що у їх задоволенні також слід відмовити у звязку з наступним.
Так, в ході розгляду справи було встановлено, що 28.03.2018 року представником позивачки ОСОБА_4 від імені ОСОБА_1 до Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було подано заяву за встановленою п. 2.1 Правил формою, в якій заявник просить внести до актового запису про смерть № 5542 від 03.11.1978 року на гр. ОСОБА_2, складений Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області змін щодо «по батькові» померлої з «Данилівна» на «Давидівна» зміни дати народження з « 23.08.1897» на « 23.08.1896».
До вказаної заяви ОСОБА_4 було додано документи, що підтверджують потребу внесення змін до актового запису, а саме: копію паспорта довіреної особи, копію довіреності, копію витягу з ДРАЦСГ про шлюб щодо підтвердження дошлюбного призвіща, копію свідоцтва про народження, копію а/з про народження матері заявниці.
Як було встановлено в ході розгляду справи, на даний час відповідачем здійснюється перевірка у відповідності до положень п. 2.11 Розділу II Правил щодо обґрунтованості заявлених позивачкою вимог щодо внесення змін до актового запису про смерть її бабусі ОСОБА_2 шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів, а саме: до Центрального районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; до Державного архіву Дніпропетровської області; до ОСОБА_4 Нижньодніпровського Центрального районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Представником відповідача суду було повідомлено, що перевірка по заяві ОСОБА_1 ще триває і витяг про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову у внесенні відповідних змін, Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, не приймався, оскільки тримісячний строк проведення перевірки ще не сплив.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що оскільки строк проведення перевірки на момент розгляду справи ще не сплив і рішення за результатами перевірки відповідачем не приймалось, позовні вимоги в цій частині позову є передчасними.
У відповідності до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи відповідачем були наведені доказі правомірності своїх дій та прийнятих рішень, у звязку із чим підстави для задоволення позову, відсутні.
Розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 205, 241-246Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_6