Справа № 488/4387/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 488/4387/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Селіщева Л.І.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурія О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції м.Миколаєва про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

27 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БР №520243, винесену 18 листопада 2017 року інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону № 2 УПП у м.Миколаєві лейтенантом Гокк Артемом Олександровичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки ним не здійснювалось перестроювання з однієї смуги на іншу чи розвороту (повороту), а лише змушений об'їзд вибоїни, яка була на шляху, в межах смуги, в якій рухався.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що факт здійснення позивачем правопорушення підтверджується письмовими рапортами інспекторів які є свідками правопорушення. Разом з тим, відеозапис моменту вчинення позивачем правопорушення неможливо надати з технічним причин.

Рішенням Корабельного районного суду м.Одеси від 03 травня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою задовольнити його позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначив, що в оскаржуваній постанові посадовими особами відповідача не зазначено покажчик якого саме повороту не був увімкнутий та на яку смугу руху він нібито намагався здійснити перестроювання. Крім того у відповідача відсутній відеозапис на підтвердження здійснення позивачем правопорушення.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

18 листопада 2017 року інспектором роти № 2 батальйону № 2 УПП Миколаївської області лейтенантом поліції Гокк Артемом Олександровичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

Зазначеною постановою встановлено, що 18.11.2017 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом SUBARU FORESTER державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Океанівська, на перехресті з проспектом Богоявленським не ввімкнув покажчик повороту перед перестроюванням, чим порушив п.9.2 Б ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.9.2 Б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в т.ч. за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у постанові інспектора УПП відсутні.

Вірними є доводи апеляційної скарги, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Так, у даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 9.2 Б ПДР України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується відповідачем, в матеріалах справи відсутній відеозапис скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, посилання відповідача на фактичне визнання позивачем факту вчинення адміністративних правопорушень є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_2 зазначає, що здійснював об'їзд вибоїни в межах смуги, в якій рухався, а відповідачем не доведено що для виконання маневру позивач переїхав на другу смугу руху.

Рапорт патрульного поліцейського Гокк А.О., який складав оскаржувану постанову, неможливо вважати поясненнями свідків правопорушення, як про те зазначає відповідач, оскільки він безпосередньо склав оскаржувану постанову. Крім того, зазначений рапорт наданий до суду першої інстанції після спливу трьох місяців з дня складання оскаржуваної постанови, та без зазначення дати складання, в зв'язку з чим суд мав критично віднестись до наданих пояснень.

Враховуючи викладене, беручі до уваги невизнання позивачем своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, судова колегія приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та як наслідок, правомірності прийняття оскаржуваної постанови, в зв'язку з чим вважає недоведеними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми права, надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325,272 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03 травня 2018 року - скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БР №520243, винесену 18 листопада 2017 року інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону № 2 УПП у м.Миколаєві лейтенантом Гокк Артемом Олександровичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 20 червня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко