Справа № 754/5536/18
Суддя: Саламон О. Б.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/461/18
Справа №754/5536/18
РІШЕННЯ

іменем України

15 червня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши в письмовому позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві інспектора роти № 3 батальйону № 1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Минько Олександра Володимировича про скасування постанови, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що постанова не відповідає фактичним обставинам, винесена з порушенням чинного законодавства, без з'ясування всіх обставин справи та містить дані, які не відповідають дійсності. Вказує, що адміністративного правопорушення не вчиняв, правил дорожнього руху не порушував. Зазначає, що дійсно зупинився в зоні дії знаку, проте пасажиром його автомобіля була родичка з третьою групою інвалідності.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.05.2018 р. вказану позовну заяву прийнято до провадження суду, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

31.05.2018 р. відповідачем подано до суду відзив, згідно з яким вимоги позову вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Посилається на те, що доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення є фотографії, які зафіксували те, що транспортний засіб позивача зайняв місце для стоянки/зупинки інваліда. На вказаному автомобілі був відсутній розпізнавальний знак «Інвалід», при цьому, ані позивач, ані його пасажир на місці розгляду справи не пред'явили інспектору патрульної поліції жодного документу, який підтверджує статус інваліда.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.04.2018 р. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії НК №999796 за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 1 020 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач 16.04.2018 р. о 11-10 год. по вул. Сверстюка, 15 в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 5.39 з додатковою табличкою 7.17 «Інваліди», чим порушив п.8.4 г, 8.4. е ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП настає в разі зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю», що тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 1.3 пункту 1 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пп.8.4 е п. 8 ПДР дорожні знаки поділяються на групи, та передбачають таблички до дорожніх знаків, які уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вбачається, що відповідачем надані суду докази вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1, з яких вбачається, що транспортний засіб позивача зупинено в зоні дії знаку 5.39 з додатковою табличкою 7.17 «Інваліди», та останній не мав на собі розпізнавальний знак «Інвалід».

При цьому, позивачем не надано суду жодного доказу пред'явлення інспектору патрульної служби документу, який підтверджував би третю групу інвалідності його пасажира, наявності вказаного пасажира в автомобілі на момент зупинки.

Крім вказаного суду не надано доказів неправомірних дій інспектора при винесенні оскаржуваної постанови.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про доведеність відповідачем скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, правомірності винесення оскаржуваної постанови, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.251, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 160,173-182, 192-229, 243, 246, 250 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві інспектора роти № 3 батальйону № 1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Минько Олександра Володимировича про скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення/складання повного.

Позивач ОСОБА_1 - РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1.

Відповідач Управління патрульної поліції в м. Києві, інспектор роти № 3 батальйону № 1 полку №1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Минько Олександр Володимирович - м. Київ, вул. Народного ополчення, 9.

Повний текст рішення суду складено 15 червня 2018 року.

Суддя О.Б. Саламон