Справа № 804/2093/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2018 року Справа № 804/2093/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
Позивача Представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстрації бізнесу і нерухомості" Дібровської сільської ради Синельніківського району",третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестмент" про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень
23.03.2018 року ОСОБА_3 (далі «Позивач») звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_5 державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстрації бізнесу і нерухомості» Дібровської сільської ради Синельниківського району» (далі «Відповідач»), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент», в якому просить:
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що він є власником нерухомого майна, а саме:
- Плодоовочевої бази, розташованої за адресою Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Бурхана, будинок 12 на підставі договору дарування ? частки плодоовочевої бази серія і номер 605, виданий 30.09.2016, видавник приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та ? частки плодоовочевої бази серія і номер 606, виданий 30.09.2016, видавник приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_6Є
- Торговельно-розважального комплексу, розташованого за адресою Дніпропетровська обл., м. Камянське, проспект Перемоги, будинок 29А на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.08.2012 по справі № 2-1453/11.
29.09.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було прийняте заочне рішення про припинення права власності позивача на вказані обєкти нерухомого майна та визнано право власності за ОСОБА_7, яке 14.11.2017 року скасоване ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. На підставі отриманої ухвали суду, за заявою позивача, державним реєстратором було скасовано право власності за ОСОБА_8 та був скасований подальший перехід права власності до ТОВ «Інвестмент» та обтяження такого права іпотекою від ТОВ «Тарджет Трейдінг» та 17.11.2017 року зареєстроване право власності за ОСОБА_9 Проте в ніч з 17.11.2017 року на 18.11.2017 року державним реєстратором ОСОБА_5 право власності на вищевказані обєкти нерухомого майна знову були незаконно зареєстровані за ТОВ «Інвестмент». Позивач вважає рішення державного реєстратора протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог закону і звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.
У судових засіданнях, які відбулися 13.04.2018 року, 16.05.2018 року позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні.
Відповідач у судові засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. На адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою з позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Представник Третьої особи у судові засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи містяться докази належного повідомлення сторони про час і місце слухання справи.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належать плодоовочева база, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Бурхана В.М., будинок 12 (далі «плодоовочева база»), яку позивач отримав на підставі договору дарування частки плодоовочевої бази від 30.09.2016 року за реєстровим номером 606 посвідченим приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с.с21-23) та договору дарування частки плодоовочевої бази від 30.09.2016 року за реєстровим номером 605, посвідченим приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с.24-26).
Також позивачу на підставі ухвали про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі Дніпровського суду м. Дніпродзержинська по справі № 2-1453/11 від 01.08.2012 року на праві спільної часткової власності належить 3/5 частини торговельно-розважального комплексу, що розташований за адресою м. Дніпродзержинськ (Камянське), пр. Перемоги, 29а (далі «торговельно-розважальний комплекс») (а.с.17-20).
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2017 року по справі № 202/5789/17 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_10 про визнання права власності, було звернуто стягнення на 13/20 приміщення торговельно- розважального комплексу, загальною площею 2020, 2 кв. м., розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, пр. Перемоги, 29А та плодоовочеву базу загальною площею 2293,1 к.в.м., розташовану за адресою: Дніпропетровськ область, м. Камянське, вул. Бурхана В.М. (вул. Єрмака), будинок 12, що належить ОСОБА_3 на корить ОСОБА_8 в рахунок погашення боргу та визнано за ОСОБА_8 право власності на вказане майно (а.с.15).
На підставі вище зазначеного заочного рішення, 11.10.2017 року державним реєстратором до Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно були внесені відповідні відомості про нового власника нерухомого майна, а саме плодоовочевої бази (номер запису 22842476) та торговельно-розважального комплексу (номер запису 228757228) вказано ОСОБА_8.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017 року було скасовано заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2017 року по справі № 202/5789/17 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_10 про визнання права власності. (а.с.16).
На підставі вищевказаної ухвали про скасування заочного рішення, за заявою ОСОБА_3, державним реєстратором ОСОБА_12 було скасовано право власності на обєкти нерухомого майна за ОСОБА_8 та був скасований подальший перехід права власності до ТОВ «Інвестмент» та обтяження такого права іпотекою від ТОВ «Тарджет Трейдінг». 17.11.2017 року право власності на не рухоме майно зареєстроване за позивачем.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004р. (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV).
Порядок ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (далі - Порядок № 1141).
Відповідно до абз. 1-2 ч. 3 ст. 10 Закон № 1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Стаття 18 Закону № 1952-IV, передбачає, що проведення державної реєстрації прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Згідно до ст. 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 244,245,255,295, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстрації бізнесу і нерухомості» Дібровської сільської ради Синельниківського району», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент» про оскарження рішення субєкта владних повноважень задовольнити в повному обсязі.
Судові витрати в розмірі 1409,60 грн. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства «Центр реєстрації бізнесу і нерухомості» Дібровської сільської ради Синельниківського району на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Курилівка, вул. Соловїна, 4) з
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення виготовлено в повному обсязі 29.05.2018 р.

Суддя (підпис) ОСОБА_1