Справа № 802/2529/17-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2529/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

22 грудня 2017 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_5 з адміністративним позовом до Вінницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 135251-13 від 23 вересня 2016 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 135251-13 від 23 вересня 2016 року.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення. Зокрема, відповідач посилається на те, що автомобіль позивача, згідно з підпунктом 267.2 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об'єктом оподаткування транспортним податком, а позивач в такому разі є платником вказаного податку. Також зазначив, що приймаючи 23 вересня 2016 року податкове повідомлення-рішення № 135251-13 відповідач діяв на підставі та в межах повноважень визначених Законом.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач вказав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі договору купівлі - продажу № 0123/02/14 від 07 лютого 2014 року ОСОБА_5 придбала автомобіль марки Lexus, модель RX 350, 2013 року випуску, який зареєструвала 01 березня 2014 року, що підтверджується довідкою ТСЦ № 0541 від 30 листопада 2017 року.

23 вересня 2016 року Вінницькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення № 135251-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи, що транспортний засіб не є обєктом оподаткування, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що податкове повідомлення-рішення № 135251-13 є протиправним, оскільки відповідачем помилково встановлено, що транспортний засіб позивача є об'єктом оподаткування.

Колегія суддів при вирішенні спору виходить з наступного.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України у редакції, що діяла з 01 січня 2015 року до 01 січня 2016 року обєктом оподаткування були легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і маючи обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Проте 24 грудня 2015 року прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", яким внесено зміни до пункту 267.2.1 статті 267 ПК України та змінено об'єкт оподаткування транспортним податком.

З 01 січня 2016 року об'єктом оподаткування транспортним податком відповідно до пункту 267.2.1 статті 267 ПК України стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Згідно з статтею 7 ПК України обов'язковими елементами податків є : платники податку, об'єкт оподаткування, база оподаткування, ставка податку, порядок обчислення податку, податковий період, строк та порядок сплати податку, строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Одним з основних принципів податкового законодавства, що закріплені у статті 4 ПК України є принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки.

Фактично цей спеціальний принцип податкового законодавства спрямований на конкретизацію одного з аспектів принципу правової визначеності - вимоги розумної стабільності права, яка зумовлює необхідність незмінності правових приписів протягом певного часу.

Колегія суддів звертає увагу, що один з елементів транспортного податку - об'єкт податку на 2016 рік змінено за 7 днів до початку нового бюджетного року, а не за шість місяців, як того вимагає законодавство.

Верховний Суд у своїх постановах від 13 лютого 2018 року по справі № 826/16171/16, від 04 квітня 2018 року по справі № 804/3812/17, від 11 квітня 2018 року по справі № 826/12939/16 вказав на те, що порушення принципу стабільності податкового законодавства України тягне за собою протиправність визначеного податкового зобов'язання з транспортного податку за 2015 рік.

У даному випадку вказаний принцип також порушено.

Як зазначалось вище, у 2016 році об'єктом оподаткування визначено легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн. (стаття 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік"), а тому 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року складали 1033500 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абзац 2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 (далі - ОСОБА_6).

Відповідно до пункту 2 ОСОБА_6 (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку № 403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Згідно з пунктом 13 ОСОБА_6 відповідно до цієї ОСОБА_6 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до пункту 14 ОСОБА_6 забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Аналіз наведених положень ОСОБА_6 та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від ОСОБА_6 інформації про автомобілі.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від ОСОБА_6 інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_6 надано інформацію стосовно автомобіля саме позивача, в якому б була розраховано вартість з урахуванням марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

На виконання вимог ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду ОСОБА_6 листом від 07 червня 2018 року повідомило, що через відсутність інформації про об'єм циліндрів двигуна та пробігу автомобіля позивача надати конкретну інформацію щодо його середньоринкової вартості немає можливості.

Колегія суддів не приймає до уваги розрахунок вартості автомобіля позивача, проведений відповідачам, оскільки він ґрунтується на припущеннях щодо пробігу автомобіля. Крім того, відповідач не наділений повноваженнями самостійно здійснювати такий розрахунок, адже законодавством такі повноваження покладені на ОСОБА_6.

Вказані висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 13 березня 2018 року по справі № 826/19300/16, від 28 березня 2018 року по справі № 803/1598/16 та ін.

Крім того, відповідно до інформації ОСОБА_6, що надана на виконання ухвали суду від 16 травня 2018 року до переліку автомобілів, вартість яких станом 2016 рік може перевищувати 750 розмірів мінімальної заробітної плати віднесено автомобіль Lexus RX350, з об'ємом циліндрів двигуна 3500 куб. см. У той же час, відповідно до специфікації автомобіля позивача (а.с. 22) об'єм циліндрів двигуна складає 3456 куб. см., що є меншим ніж зазначено в інформації ОСОБА_6.

Законодавством не передбачено можливість заокруглення об'єму циліндрів двигуна у бік збільшення, що впливає на визначення бази оподаткування платника податків.

Крім того, відповідно до пункту 267.6.2 податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Як вбачається з оскаржуваного рішення, воно прийнято 23 вересня 2016 року, тобто з порушенням визначеної законодавством процедури.

Встановлені колегією суддів порушення щодо застосування транспортного податку до позивача та процедури прийняття оскаржуваного рішення, свідчать про його не обґрунтованість, а тому й протиправність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 23 вересня 2016 року № 135251-13.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 червня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8