Справа № 522/22764/17
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/788/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №1542 від 13.11.2017 року виконавчого комітету Одеської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., посилаючись на наступні обставини.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення № 1532 від 13.11.2017 року позивача ОСОБА_1, як Голову правління ОСББ «Середньофонтанська 34/36», притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 1700 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 152 КпАП України. Зазначену постанову ухвалено за результатами розгляду протоколу № ПФ-001315 ЖКС «Фонтанський» від 02.11.2017 року, згідно з цим протоколом ОСОБА_1, звинувачена у вчиненні правопорушення, передбаченого в ст. 152 КпАП України, а саме 02 листопада 2017 року у м. Одесі по вул. Середньофонтанській, 34/1 виявлено та зафіксовано порушення положень п. 7.2.1 Правил благоустрою території м. Одеси, що знайшло прояв в утриманні закріпленої території в неналежному санітарному стані. Позивач вважає, що адміністративною комісією не було вірно визначено суб'єкта адміністративного правопорушення за ст. 152 КУпАП, тому, відповідно, складено протокол та притягнуто до відповідальності неналежну особу, так як вказана територія не відноситься до сфери утримання ОСББ «Середньофонтанська 34/36».

Повадження у справі відкрито 05 грудня 2017 року.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.

Згідно п. 10 ч.1 Перехідних Положень (розділ VІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу адміністративного судочинства України (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що на засідання адміністративної комісії виконавчого комітету ОМР 13.11.2017 року ОСОБА_1 було продемонстровано відеозапис, який підтвердив неналежне утримання території, а сама ОСОБА_1 не надала доказів, що вказана територія не відноситься до ОСББ «Середньофонтанська 34/36».

При цьому, представник відповідача пояснив, що максимальний розмір штрафних санкцій, що застосований до позивача, обраний адміністративною комісією з огляду на те, що пом?якшуючі вину ОСОБА_1 обставини, встановлені на засіданні комісії не були.Також, представник відповідача визнав факт того, що доказів передачі на баланс ОСББ «Середньофонтанська 34/36» території, яка була визнана не належно утриманою, не має, так як комісія в своїх міркуваннях виходила з того, що раніше дана територія була на балансі відповідного ЖЕКу, а отже автоматично перейшла на баланс ОСББ.

Заслухавши пояснення представників обох сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення № 1532 від 13.11.2017 р. позивача ОСОБА_1, як Голову правління ОСББ «Середньофонтанська 34/36», притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 1700,0 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 152 КпАП України.

Зазначену постанову ухвалено за результатами розгляду протоколу № ПФ-001315 ЖКС «Фонтанський» від 02.11.2017 року, згідно з цим протоколом ОСОБА_1, звинувачена у вчиненні правопорушення, передбаченого в ст. 152 КпАП України, а саме 02 листопада 2017 року у м. Одесі по вул. Середньофонтанській, 34/1 виявлено та зафіксовано порушення положень п. 7.2.1 Правил благоустрою території м. Одеси, що знайшло прояв в утриманні закріпленої території в неналежному санітарному стані.

Відповідно до ст. 152 КпАП України порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 7.2.1 Правил благоустрою території м. Одеси на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярне прибирання від сміття, побутових відходів, бруду, опалого листя, снігу, що забезпечує утримання обєктів благоустрою та прилеглих територій у належному санітарному стані; при цьому тротуари прибираються вздовж всієї ділянки будинку, домоволодіння (в межах належності) до бордюрного каменю.

Відповідно до пункту 1, 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів об'єктів благоустрою державної та комунальної форм власності. Балансоутримувача об'єктів благоустрою, які перебувають у приватній власності, визначають їх власники.

Згідно підпункту 1 п. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію; також, пункт 1 статті вказує на те, що підприємства, установи, організації забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи праві користування відповідно до закону.

Відповідно до пункту 2 статті 28 України «Про благоустрій населених пунктів», охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

ОСОБА_2 внутрішніх справ від 22.07.2010 р. N 10/5-4904 «Щодо обов'язку прибирати прилеглу територію» зазначає, що документами, що є підставою для визначення території підприємства, за яку воно несе відповідальність згідно зі статтею 152 КУпАП, є договір оренди чи свідоцтво на право власності на відповідну земельну ділянку.

Суд дійшов до висновку, що із зазначених норм випливає, що адміністративну відповідальність за неналежне утримання об'єктів благоустрою (їх частин) несуть саме особи, які є власниками, користувачами або балансоутримувачами зазначених об'єктів або земельних ділянок.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, обовязок з виконання Правил благоустрою території міста Одеси, в тому числі: регулярно знищувати бур'яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення, покладається на балансоутримувача будинку, тобто на організацію житлово-комунального сервісу.

Однак, відповідачем не було враховано, що позивач не є балансоутримувачем вказаного будинку, що розташований за адресою: м. Одеса, по вул. Середньофонтанській, 34/1.

Так, згідно п. 1.9 Правил благоустрою території м. Одеси: балансоутримувач - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність; здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законодавством; прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку; утримання будинків і прибудинкових територій - діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи із забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зясовано та не доведено права та обовязки позивача щодо того приміщення, споруди, у звязку з неналежним утриманням якого його притягнуто до юридичної відповідальності. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення неможливо зясувати, з яких міркувань виходив відповідач під час визначення позивача в якості відповідальної особи, що має нести юридичну відповідальність за такий проступок.

Таким чином, відповідачем не доведено, що саме позивач є тією належною особою, яка, в силу положень Правил благоустрою території міста Одеси, повинна була вжити заходів зі скошування трави на прилеглій території, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, по вул. Середньофонтанській, 34/1.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Надані матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності не місять доказів, які дозволяли встановити наявність усіх елементів складу адміністративного проступку в діях позивача, що позбавляло відповідача повноважень робити висновок про його винність у його вчиненні та приймати рішення, що оскаржуються в цьому провадженні. Наведені обставини зобовязують суд скасувати оскаржувану постанову із закриттям відповідного провадження.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилом частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведене правило покладає обовязок доведення правомірності свого рішення на субєкта владних повноважень, відповідно, в цій категорії судових справ діє презумпція вини відповідача субєкта владних повноважень, що може бути заперечена за допомогою відповідних та достатніх доказів, що в цій справі вчинено не було.

Отже, відповідачем були порушені принципи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття посадових осіб відповідача, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, особи, яка притягається до відповідальності; документів про працевлаштування вказаної особи на підприємстві, що перевіряється та інше), не було досліджено суть правопорушення та особу субєкта правопорушення.

Встановлені судом обставини надають суду підстави для висновку про обґрунтованість рішення про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі у звязку з недоведеністю вини позивача та невірним встановленням субєкта правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може скасувати постанову і закрити провадження.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.. 19 Конституції України, ст. ст. 152, 268, 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 72, 77, 78, 243-245, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1542 від 13 листопада 2017 року виконавчого комітету Одеської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП щодо стягнення штрафу в розмірі 1700 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22 червня 2018 року.

Суддя Л.М. Чернявська

20.06.2018