Справа № 809/1377/17
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" червня 2018 р. справа № 809/1377/17
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича-комерційна фірма «Тріумф» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 21 945,91 грн., -
ВСТАНОВИВ:
13.10.2017 Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі позивач) первинно звернулося в суд з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича-комерційна фірма «Тріумф» (далі відповідач, ТзОВ «ВКФ «Тріумф») про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 21 945,91 грн.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 позов Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідівзадоволено повністю.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича-комерційна фірма «Тріумф» залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 без змін.
Згідно постанови Верховного суду від 13.03.2018 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича-комерційна фірма «Тріумф» задоволено частково, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 скасовано, та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
02.05.2018 адміністративна справа №809/1377/17 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та цього ж дня зареєстрована автоматизованою системою документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду за вхідним номером 830.
Ухвалою від 04.05.2018 адміністративну справу №809/1377/17 прийнято до провадження Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не сплатив адміністративно-господарські санкції за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда та не зайняте ним в 2016 році в розмірі 20 494,51 грн. та пеню, нараховану за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 1 451,40 грн. Загальна сума несплачених адміністративно-господарських санкцій та пені становить 21 945,91 грн.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 06.06.2018. В даному відзиві представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с. 213-215). Просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що 17.03.2017 відповідач подавуточнюючий звіт з поясненнями, що у поданому звіті №10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» за 2016 рік допущено помилку у рядках 02, 03 «кількість інвалідів», де вказано « 3» замість « 4». Також відмітив, що на ТзОВ «ВКФ «Тріумф» дійсно працювало 6 працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність та підтвердження цього надсилалось позивачу. А тому відповідач вважає, що протягом 2016 року ним не порушувалось норм ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».
Відповідачем вищенаведена відповідь на відзив 04.06.2018 надіслана позивачу, що підтверджується квитанцією про відправлення (а.с. 265). Однак, відповідь на відзив у строк, встановлений судом та інших заяв позивач не подав, поважних причин ненадання відповіді на відзив у встановлений судом строк не повідомив.
Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича-комерційна фірма «Тріумф» є юридичною особою, яке здійснює господарську діяльність та використовує найману працю.
Як слідує з матеріалів адміністративної справи, 13.02.2017 відповідач подав до Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік форми №10-ПІ, в якому зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників особового складу складає 91 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 3 особи, а кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 3 особи (а.с. 7).
Згідно розрахунку заборгованості по сплаті адміністративного-господарських санкцій та пені, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік становила 91 особа, з них середньооблікова чисельність інвалідів, які працювали на підприємстві (штатних працівників, яким за висновками медико-соціальних експертних комісій встановлена інвалідність) 3 особи, фонд оплати праці штатних працівників становив 1 865 000,00 грн. в рік, середня річна заробітна плата штатного працівника становила 20 494,51 грн., відповідно сума адміністративно-господарських санкцій за 2016 рік за одного непрацевлаштованого інваліда становить 20 494,51 грн., а пеня, нарахована за несвоєчасну сплату адміністративного-господарських санкцій, складає 1 451,40 грн. (а.с. 8).
Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначені в Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
Згідно частини 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Згідно частини 2 статті 19 даного Закону, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною 1 цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Відповідно до частини 9 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньорічної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31.01.2007 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Абзац 3 пункту 2 вказаного Порядку, передбачає обов'язок роботодавців подавати центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів.
Судом, на виконання вимог постанови Верховного суду від 13.03.2018, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач листом №23 від 17.03.2017 (а.с. 218) повідомив Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів про те, що у поданому звіті №10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» за 2016 рік допущено помилку у рядках 02, 03 «кількість інвалідів», де вказано «3» замість « 4». А тому подав уточнюючий звіт з поясненнями (а.с. 217).
Також, на підтвердження того, що у 2016 році у відповідача працювало 4 особи з інвалідністю, ТзОВ «ВКФ «Тріумф» до листа №23 від 17.03.2017 долучило копії наказів про прийняття на роботу (а.с. 219, 221, 224, 225, 226, 227), копії наказів про звільнення з роботи (а.с. 220, 222, 223), копії трудових книжок працівників (а.с. 228, 231-232, 235, 237, 240-241, 243-244), копії довідок до акту огляду МСЕК (а.с. 229-230, 233-234,236, 238-239, 242, 245).
Так, судом встановлено, що у відповідача протягом 2016 року працювали: ОСОБА_1 інвалід 3 групи з (з 13.01.2011 по теперішній час), ОСОБА_2 інвалід 3 групи (з 14.02.2005по теперішній час), ОСОБА_3 інвалід 3 групи (з 01.02.1998 по теперішній час), ОСОБА_4 інвалід 3 групи (з 20.04.2016 по 04.11.2016), ОСОБА_5 інвалід 3 групи (з 18.10.2016 по 28.10.2016), ОСОБА_6 інвалід 3 групи (з 27.05.2003 по 29.06.2016).
Окрім того, у період з 23.05.2017 по 26.05.2017 на підставі наказу від 22.05.2017 за №616-Д та направлення на перевірку від 22.05.2017 за №11-11/15-10/3588 у відповідача проведена планова перевірка Державною службою України з питань праці, за результатами якої складено акт №09-04-0073/316 (а.с. 246-263).
Зі змісту акту, а саме підпунктів 6.1.1-6.1.3 пункту 6.1. розділу 6 «Особливості використання праці осіб, що потребують додаткового соціального захисту» слідує, що відповідач подає звіти про зайнятість та працевлаштування інвалідів та виконує норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів (а.с. 255-256).
Висновком акту №09-04-0073/316 підтверджено, що порушень вимог законодавства про працю відповідачем не встановлено (а.с. 261).
Згідно з частиною першою статті 217 Господарського кодексу України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.
Відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною другою наведеної статті встановлено, зокрема, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб'єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.
Оскільки відповідачем забезпечено та виконано норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів (4 штатних працівники за 2016 рік), то обовязку зі сплати адміністративно-господарських санкцій у нього немає.
ОСОБА_2 таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і у задоволенні позову Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича-комерційна фірма «Тріумф» адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 21 945,91 грн. слід відмовити.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 257-258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кафарський В.В.