Справа № 802/1893/18-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

25 червня 2018 р. Справа № 802/1893/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.,

представника органу доходів і зборів: Шевчука В.Г.,

представників платника податків: Гребенюка О.В., Гончара О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою:

головного управління ДФС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

до: колективного сільськогосподарського підприємства "Іллінецьке" (22712, Вінницька область, Іллінецький район, с. Іллінецьке, вул. Центральна, 6, )

про: визнання обґрунтованим рішення про застосування умовного арешту платника податків та зупинення видаткових операцій на його рахунках

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Вінницькій області 22.06.2018 року звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій на рахунках колективного сільськогосподарського підприємства "Іллінецьке", в якому з підстав відмови платника податків від допуску до перевірки просить визнати обґрунтованим рішення про застосування умовного арешту платника податків та зупинити видаткові операції на його рахунках.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.06.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 283 КАС України у разі постановляння судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених позовних вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду. Розгляд заяви відбувається за участю органу доходів і зборів, що її вніс, та платника податків, стосовно якого її внесено.

Представник органу доходів і зборів підтримав заяву у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представники платника податків заперечували проти задоволення заяви, посилаючись на існування спору про право в правовідносинах, що зумовили звернення податкового органу до суду з даною заявою.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників процесу та оцінивши інші докази, які є у справі, суд доходить висновку про необхідність закриття цієї адміністративної справи з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом заступника начальника ГУ ДФС у Вінницькій області Нижника В.О. № 3357 від 11.06.2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області Клапоущака С.Ю. від 12.04.2018 року та ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки КСП "Іллінецьке" з 12.06.2018 року тривалістю 5 робочих днів щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 12.04.2018 року.

Проведення перевірки доручено заступнику начальника відділу аудиту платників території обслуговування Немирівської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Вінницькій області Личенко О.А., головному державному ревізору-інспектору відділу аудиту платників території обслуговування Немирівської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Вінницькій області Каспрук Т.М. та головному державному ревізору-інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Вінницькій області Кириленку Р.А.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з п. 78.5 ст. 78 ПК України допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

-направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Як свідчать матеріали справи, на виконання наказу ГУ ДФС у Вінницькій області № 3357 від 11.06.2018 року визначені працівники органу доходів і зборів прибули на об'єкт перевірки 12.06.2018 року, а саме за адресою КСП "Іллінецьке" по вул. Центральній, 6 в с. Іллінецьке.

З метою проведення перевірки посадовим особам підприємства пред'явлені службові посвідчення, направлення на проведення перевірки та копію наказу про проведення перевірки, тобто виконані передбачені статтею 81 ПК України умови допуску до проведення документальних виїзних перевірок.

Разом з тим, перевіряючі до проведення перевірки посадовими особами підприємства допущені не були, що підтверджується актом № 393/02-32-14/36131454 від 12.06.2018 року про відмову у допуску до проведення перевірки.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби (пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України).

На підставі даної норми податкового закону, рішенням заступника начальника ГУ ДФС у Вінницькій області Нижника В.О. від 22.06.2018 року застосовано умовний адміністративний арешт майна КСП "Іллінецьке".

Згідно із п. 94.10 ст. 94 ПК України обґрунтованість рішення керівника органу державної податкової служби про накладення адміністративного арешту протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Звертаючись до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, ГУ ДФС у Вінницькій області посилається на те, що платник податків відмовився від проведення документальної виїзної позапланової перевірки та не допустив посадових осіб контролюючого органу до її проведення, незважаючи на наявність законних підстав для цього.

Проте, платник податків, вважаючи відсутність підстав для призначення позапланової перевірки, оскаржив ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області Клапоущака С.Ю. від 12.04.2018 року, про що свідчить витяг із сайту Судової влади України щодо стану розгляду справ.

При цьому, судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23.06.2018 року розгляд апеляційної скарги платника податків у справі № 127/7082/18 призначено на 26.06.2018 року.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів регулюються статтею 283 КАС України, аналіз якої вказує на те, що провадження у справах цієї категорії є окремим видом судового провадження, відмінним від загального (позовного).

Пунктом 2 частини 4 статті 283 КАС України передбачено, що суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті зазначеної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України.

Як роз'яснив Вищий адміністративний суд України у своєму інформаційному листі від 02.02.2011 року за № 149/11/13-11, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому така незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 КАС України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, склад майна щодо якого застосовується адміністративний арешт, заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту тощо.

Під час розгляду заяви ГУ ДФС у Вінницькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій на рахунках КСП "Іллінецьке" судом встановлено, що платник податків заперечує законність призначення стосовно нього позапланової документальної виїзної перевірки, внаслідок недопущення до якої керівником податкового органу було накладено умовний адміністративний арешт майна товариства.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про наявність спору про право, що унеможливлює розгляд і вирішення заяви ГУ ДФС у Вінницькій області в порядку, визначеному статтею 283 КАС України.

Нормами процесуального закону не передбачено наслідків встановлення судом існування спору про право після відкриття провадження у справі за заявою органу державної податкової служби.

Однак, Вищий адміністративний суд України у інформаційному листі від 22.04.2011року № 571/11/13-11 зазначив, що в такому разі необхідно закривати провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України (редакція до 15.12.2017 року), тому слід застосувати норми чинного КАС України, тобто на підставі п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за звернення органу доходів і зборів.

З огляду на викладене та враховуючи наявність між сторонами спору про право, провадження у цій адміністративній справі належить закрити відповідно до ст. 238 КАС України.

Керуючись ст. ст. 238, 283 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 802/1893/18-а за зверненням Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій на рахунках колективного сільськогосподарського підприємства "Іллінецьке".

Роз'яснити заявнику, що закриття провадження у даній справі не позбавляє права звернутися до окружного адміністративного суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 283 КАС України.

Рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, не перешкоджає його виконанню.

Суддя Альчук Максим Петрович