Справа № 164/307/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3411/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Сапіги В.П., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 30.03.2018 року (рішення ухвалене о 11:24 хв. у смт. Маневичі судом у складі головуючого судді Невара О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України Клодчика Вадима Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП НП України Клодчика В.М. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Позивач позовні вимоги мотивували тим, що постановою серії АР № 446510 від 16.02.2018 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 255 гривень штрафу. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 16.02.2018 року, о 11 год. 39 хвилин, на 382 км + 400 м автомобільної дороги Київ-Ковель-Ягодин (М 07), керуючи автомобілем „Фольксваген Пассат", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 „Проїзд без зупинки заборонено", а саме: здійснив проїзд без зупинки, чим порушив вимоги п. 2.2 д. 1 ПДР. З вказаною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона не відповідає фактичним обставинам справи та діючому законодавству, а тому просив суд визнати протиправними дії поліцейського роти № 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП НП України Клодчика В.М., скасувати постанову серії АР № 446510 від 16.02.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу, а також закрити провадження у справі. Просила позов задоволити.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 30.03.2018 року адміністративний позов задоволено частково. Постанову серії АР № 446510 від 16 лютого 2018 року поліцейського роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України Клодчика Вадима Миколайовича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 255,00 грн. - скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.02.2018 року відносно позивача було винесено постанову серії АР № 446510 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу. З вищезазначеної постанови вбачається, що 16.02.2018 року, о 11 год. 39 хвилин, на 382 км + 400 м автомобільної дороги Київ-Ковель-Ягодин (М 07), ОСОБА_1, керуючи автомобілем „Фольксваген Пассат", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 „Проїзд без зупинки заборонено", а саме: здійснив проїзд без зупинки, чим порушив вимоги п. 2.2 д. 1 ПДР.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з нагрудної камери працівника поліції, представленого відповідачем, встановлено, що ОСОБА_1 рухався зі сторони смт. Маневичі в напрямку м. Луцьк, тобто по автодорозі Луцьк-Маневичі-Любешів-КПП Дольськ (Р-14), на перехресті з автодорогою Київ-Ковель-Ягодин (М 07) не повертав, по вказаній автодорозі не рухався. Дорожня розмітка 1.12 „стоп-лінія" та дорожні знаки 2.2 „Проїзд без зупинки заборонено" наявні лише на автодорозі Луцьк-Маневичі-Любешів-КПП Дольськ (Р-14), тобто місце вчинення правопорушення - 382 км + 400 м автодороги Київ-Ковель-Ягодин (М 07) в постанові серії АР № 446510 від 16.02.2018 року відповідачем вказано невірно.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що

використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки згідно вимоги дорожнього знаку 2.2 „Проїзд без зупинки заборонено" забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Беручи до уваги, що перед вказаним перехрестям дорожній знак 2.2 „Проїзд без зупинки заборонено" встановлений разом з табличкою, що інформує про наявну розмітку 1.12 (стоп-лінія), ОСОБА_1 повинен був згідно вимог ПДР зупинитися не перед дорожнім знаком 2.2 „Проїзд без зупинки заборонено", а перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), що, як стверджує позивач, він і зробив.

Відповідно статтею 77 частин 1 та 2 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України залишити без задоволення, а рішення Маневицького районного суду Волинської області від 30.03.2018 року у справі №164/307/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді В. П. Сапіга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 20.06.2018 року