Справа № 364/683/18
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2018-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/683/18
Провадження № 2-а/364/21/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2018 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участі секретаря судового зсідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, справу за адміністративним позовом ОСОБА_2:

місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 09301, РНОКПП НОМЕР_1, засоби зв'язку: +25

до інспектора СРПП № 3, лейтенанта поліції ОСОБА_3

адреса: 09301, Київська область, смт Володарка, вул.Миру, 25-а, засоби звязку: НОМЕР_2

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 14.06.2018 року з вказаним адміністративним позовом звернувся ОСОБА_2, посилаючись на те, що 09.06.2018 року інспектором СРПП № 3 Володарського ВП Сквирського відділу поліції ГУНП поліції в Київській області, лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії НК № 061968 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до змісту постанови він, керуючи транспортним засобом Опель Вектра ( Opel Vectra), державний номерний знак НОМЕР_3, не виконав вимогу знаку 2.2 « Проїзд без зупинки заборонено», та здійснив проїзд без зупинки. Вважаючи , що відносно нього безпідставно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки він не порушував правил дорожнього руху, а все таки здійснив зупинку перед проїздом перехрестя, що може ствердити свідок, який перебував в салоні автомобіля. Позивач просить суд скасувати постанову про притягнення його, ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі.

14.06.2018 року судом відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 23.06.2018 року.

Позивач на виклик суду в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує в повному обсязі (а.с.23 ).

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ( довідковий лист справи). На адресу суду до початку розгляду справи по суті направив відзив на позовну заяву ОСОБА_2 до якого приєднав диск (оптичний носій) з відеозаписом події ( а.с.15-16,17). У відзиві відповідач підтвердив, що ним було винесено вищевказану постанову стосовно ОСОБА_2 і він названу постанову виніс правомірно. Звертає увагу, що позивач вчинив правопорушення, а саме - "Проїзд без зупинки заборонено", на ствердження чого надав відеозапис вчинення даного адмінправопорушення.

Суд, взявши до уваги позицію позивача викладену у адміністративному позові та відповідача, що міститься у відзиві, ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього документами, дослідивши письмові докази, переглянувши відеозапис з реєстратора встановленого на патрульному автомобілі від 09.06.2018 року, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.06.2018 року інспектор СРПП № 3 Володарського ВП Сквирського відділу поліції ГУНП поліції в Київській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 061968. ОСОБА_3 у постанові зазначив, що ОСОБА_2, 09.06.2018 року о 5 год.00 хв. в смт Володарка по вул.Армійська керуючи транспортним засобом Опель Вектра ( Opel Vectra), державний номерний знак НОМЕР_3, не виконав вимогу знаку 2.2 « Проїзд без зупинки заборонено», та здійснив проїзд без зупинки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. До ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 ( двісті пятдесят пять) гривень ( а.с.4).

Позивач вважає, що поліцейський безпідставно виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, за ч.1 ст.122 КУпАП, так як він не порушував ПДР та сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 061968, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення. Стверджує, що відповідач порушив процедуру розгляду справи, проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КупАП, та не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП.

Відповідач, заперечуючи проти позову у своєму відзиві на адміністративний позов зазначив, що 09.06.2018 року він здійснював патрулювання в смт Володарка та близько 5 години керуючись у своїх діях ст. 35 Закону України « Про національну поліцію» було зупинено автомобіль марки Опель Вектра ( Opel Vectra), державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, так як останній порушив вимогу дорожнього знаку 2.2, а саме не виконав зупинку , безпосередньо перед знаком «Проїзд без зупинки заборонено». Відповідно до наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року було винесено постанову про адміністративне правопорушення без складання протоколу на місці вчинення правопорушення. Вчинення правопорушення зафіксоване відіореєстратором, який закріплений на транспортному засобі - патрульному автомобілі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступних міркувань.

Згідно вимоги знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" розділу 33 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідальність за назване адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності без складення протоколу. При цьому, позивач в позовній заяві не вказує на відсутність факту вчинення ним вказаного правопорушення, тобто проїзду ним перехрестя без дотримання вимог дорожнього знаку - 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" ПДР України та не спростовує цього, а навпаки у своєму адміністративному позові свої дії він пояснює тим, що намагався максимально безпечно проїхати перехрестя, а не сліпо слідувати дорожньому знаку, який встановлено без врахування навколишньої обстановки, так як , він « свідомо підходить до виконання Правил дорожнього руху, а не сліпо їм слідує, незважаючи на навколишню обстановку».

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306. Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством , п. 1.3. Правил дорожнього руху, зазначає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» вказує, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із матеріалів справи, переглянутого судом відеозапису наданого відповідачем встановлено, що транспортний засіб Опель Вектра ( Opel Vectra), державний номерний знак НОМЕР_3, не виконав вимогу знаку 2.2 « проїзд без зупинки заборонено», а саме здійснив проїзд без зупинки в зоні дії дорожнього знаку 2.2 ПДР України "Проїзд без зупинки заборонено" по вул.Армійській смт Володарка Київської області. Крім того, із вищевказаного відео видно як автомобіль марки проїхав перехрестя доріг з порушенням вимог вищевказаного знаку.

Водночас, відповідно до приписів статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Даючи оцінку посиланням, відповідача на те, що він « свідомо підходить до виконання Правил дорожнього руху, а не сліпо їм слідує, незважаючи на навколишню обстановку» суд оцінює як вільне тлумачення позивачем вимог ПДР, що є недопустимим у даному випадку. Оскільки основні обов'язки людини і громадянина закріплені в Конституції України це вимоги, які пред'являються кожній людині та громадянинові, аби він діяв певним, чітко визначеним конституційною нормою чином (або утримувався від вчинення відповідних дій) для забезпечення інтересів суспільства, держави, інших людей і громадян; недотримання ж цих вимог тягне за собою юридичну відповідальність. Основні обов'язки є складовою частиною правового статусу особи і забезпечують нормальне функціонування держави та життєдіяльність суспільства. Громадяни України мають обов'язки відносно держави та один одного. Стаття 68 Конституції України регламентує, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Щодо посилань позивача на те, що відповідач під час винесення постанови серії НК № 061968 від 09.06.2018 року не дотримався вимог ст. ст. 251, 276, 280, 283 КУпАП суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу ( групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, суд прийшов до висновку про допущення позивачем порушень правил дорожнього руху зокрема, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач у своєму адміністративному позові вказує, що відповідачем не було забезпечено можливості скористатися його правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Дійсно, згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, після складання оскаржуваної постанови серії НК № 061968, її було надано позивачу для підпису. Після ознайомлення з постановою позивач її підписав без будь-яких письмових зауважень щодо порядку її складання чи відсутності складу правопорушення, не зазначав, що бажає отримати правову допомогу особисто, не завив клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому часу для підготовки та отримання юридичної допомоги, чим фактично визнав, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому, позивачем у адміністративному позові не заперечується факт недотримання ним вимог ч.1 ст.122 КУпАП, а лише вказується на порушення інспектором процедури накладення адміністративного стягнення.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Окрім того, ОСОБА_2 скористався ефективною процедурою судового перегляду законності винесеної відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, а також те, що позивачем не оспорюється сам факт порушення ним вимог ПДР України, а саме вимог дорожнього знаку - "Проїзд без зупинки заборонено", в судовому засіданні оглянуто відеозапис, наданий інспектором поліції, який суд вважає таким, що підтверджує порушення ОСОБА_2 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд прийшов до переконання та вважає, що оскаржувана позивачем постанова прийнята відповідачем правомірно, а відтак в задоволені адміністративного позову слід відмовити, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 061968 залишити без змін.

Керуючись ст.68 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст.ст. 9,33,122 ч.1, 222,245,251,256 ч.1, 257, 258, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284,289 КУпАП, п.1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 94, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_2 до інспектора СРПП № 3, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- відмовити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 061968 від 09.06.2018 року - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г. Л. Моргун