Справа № 806/1992/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2018 року

Київ

справа №806/1992/17

адміністративне провадження №К/9901/3290/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року (суддя - Нагірняк М.Ф.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року (головуючий суддя - Бучик А.Ю., судді - Капустинський М.М., Охрімчук І.Г.) у справі

за позовом ОСОБА_3

до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Ліквідаційної комісії Житомирського міськвідділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області

про стягнення одноразової грошової допомоги і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 13 липня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області та Ліквідаційної комісії Житомирського міськвідділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання невідкладно провести повний розрахунок, стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні у зв'язку зі скороченням штатів та 32400,00 грн. моральної шкоди.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.03.2017року на виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017року він був поновлений на посаді старшого слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Житомирського МВ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, а 22.06.2017року був звільнений із вказаної посади через скорочення штатів. Позивач зазначає, що з моменту поновлення його на посаді та на день звернення з позовом до суду йому не було виплачено відповідне грошове забезпечення, не проведено розрахунок при звільненні та не нарахована і не виплачена відповідна одноразова грошова допомога при звільненні. Такі неправомірні дії відповідачів, на думку позивача, завдали йому моральних страждань. Розмір моральної шкоди, завданої відповідачем, позивачем визначено в сумі 32400,00грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 року позов в частині позовних вимог до УМВС України в Житомирській області в особі її Ліквідаційної комісії щодо протиправної бездіяльності та зобов'язання невідкладно провести повний розрахунок з позивачем при його звільненні залишено без розгляду, так як в провадженні цього ж адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

4. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

5. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції зазначив, що 25.07.2017року позивачу нарахована одноразова грошова допомога при звільненні зі служби у зв'язку із скороченням штатів в розмірі 7881,25 грн., що складає 50 відсотків місячного грошового забезпечення (1212,50грн.) за кожний повний календарний рік. 31 липня 2017року за платіжним дорученням №19 від 28.07.2017року була проведена виплата вказаної одноразової грошової допомоги. В той же день вказані кошти були отримані позивачем, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача в банківській установі та не заперечується самим позивачем. Суд зазначив, що розмір одноразової грошової допомоги, її складові, підстави для визначення не є предметом судового розгляду в даній адміністративній справі, так як позивач про це не зазначав в самому позові і не подавав в установленому порядку змін та доповнень до такого позову. Таким чином, оскільки на день ухвалення судового рішення одноразова грошова допомога при звільненні позивачу була нарахована і виплачена, тобто право останнього на виплату такої одноразової грошової допомоги є реалізованим, застосування такого способу судового захисту, вказаного в позові, як стягнення таких коштів на користь Позивача, не є необхідним.

6. Суд апеляційної інстанції висновки Житомирського окружного адміністративного суду підтримав, а також зазначив, що, обґрунтовуючи заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди, позивач не навів доказів причинного зв'язку між діями відповідачів та власними душевними і фізичними стражданнями.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

7. ОСОБА_3 (далі - скаржник) 20 жовтня 2017 року звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року.

8. В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року та прийняти іншу про задоволення позову у повному обсязі.

9. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що судами неправомірно в якості доказу прийнято копію грошового атестату, тоді як наведені в цьому документі суми не відповідають дійсності. Крім того, даний документ скаржник вважає недійним, оскільки на ньому відсутній підпис та печатка установи, що його видала. Також позивач зазначає, що в порушення приписів діючого законодавства повний розрахунок при звільненні з ним проведений не був. Ці обставини, як вказує позивач, мають причинний зв'язок з заподіянням йому значної моральної шкоди.

10. Ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2018 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Позивач звільнений з органів внутрішніх справ з 22.06.2017року на підставі пункту 64 "г" (через скорочення штатів) і на день звільнення календарна вислуга складала 13 років 09 місяців та 21 день.

12. Як зазначено в копії грошового атестату позивача, його посадовий оклад складав 850,00грн., оклад за спеціальним званням - 120,00грн., а надбавка за стаж роботи - 242,50грн., що сумарно складає 1212.50грн.

13. 25.07.2017року позивачу нарахована одноразова грошова допомога при звільненні зі служби у зв'язку із скороченням штатів в розмірі 7881,25 грн., що складає 50 відсотків місячного грошового забезпечення (1212,50грн.) за кожний повний календарний рік (13років).

14. 31 липня 2017року за платіжним дорученням №19 від 28.07.2017року проведена виплата вказаної одноразової грошової допомоги. В той же день вказані кошти були отримані позивачем, що підтверджується випискою по особовому рахунку Позивача в банківській установі та не заперечується самим позивачем.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

15. Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Стаття 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII: &l ;…&?ь; У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше &?г;…&?б;.

17. Пункт 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393: Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: &?х;…&?а; які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби &l ;…&?в;.

18. Стаття 237-1 Кодексу законів про працю України: відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

20. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

21. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

22. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (ч. 4 ст. 341 КАС України).

23. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.07.2017року Позивачу була нарахована одноразова грошова допомога при звільненні зі служби у зв'язку із скороченням штатів в розмірі 7881,25 грн., 31 липня 2017року за платіжним дорученням №19 від 28.07.2017року була проведена виплата вказаної одноразової грошової допомоги позивачу. В той же день вказані кошти були отримані позивачем, що не заперечувалось самим позивачем.

24. В поданій касаційній скарзі позивач вказує на прийняття судами попередніх інстанцій в якості доказу грошового атестату, який не оформлений відповідно до норм чинного законодавства.

25. Однак, колегія суддів такі доводи позивача вважає безпідставними,оскільки нарахування та виплата позивачу вказаних коштів підтверджується безпосередньо довідкою відповідача від 02.08.2017року №1303/29/01-2017 та випискою по особовому рахунку позивача в банківській установі, на які є відповідні посилання судів попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях. Крім того, отримання зазначених коштів не спростовано позивачем.

26. Суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на нездійснення з ним своєчасного та повного розрахунку при звільненні не узгоджуються з заявленими ним позовними вимогами, оскільки предметом розгляду даної адміністративної справи (з урахуванням залишення судом першої інстанції певної частини позовних вимог без розгляду) є обставини наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

27. Таким чином, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо того, що розмір одноразової грошової допомоги, її складові, підстави для визначення не є предметом судового розгляду в даній адміністративній справі, оскільки позивач про це не зазначав в поданому ним адміністративному позові, а також не подавав протягом судового розгляду справи в установленому порядку змін та/або доповнень до позову.

28. Так, у відповідності до положень ч. 2 ст. 11 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення судами попередніх інстанцій судових рішень) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

29. Також колегія суддів вважає правомірним висновки судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів моральної шкоди, оскільки під час провадження у даній справі позивач не пояснив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується, а також не надав належних доказів взаємозв'язку між діями відповідача і власними душевними і фізичними стражданнями, як то вказує позивач.

30. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.

31. Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

32. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

33. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.

34. Керуючись статтями 341, 343, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

35. Касаційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

36. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року - залишити без змін.

37. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

В.М. Шарапа