Справа № 369/710/18
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/710/18
Провадження № 2-а/369/114/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13.06.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Волчко А.Я.,

при секретарі Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції м. Києва про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що 03.12.2017 р. посадовою (службовою) особою Відповідача інспектором № 3 п.2. ЗОЛБ УПП м. Києва (редакція зазначена в протоколі), винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 частина 1 КУпАП, щодо нього серії АР №497772. Постанова ним не підписувалася та другий екземпляр йому не вручався. Вказана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону з таких підстав. Дана постанова є необгрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм, і за таких умов підлягає скасуванню. Стосовно звинувачення у керуванні транспортним засобом та ненадані реєстраційних документів на транспортний засіб, слід вказати, що в час ( 0 год. 30хв.) та у місці, зазначеними в протоколі (78 км а/д Київ-Ковель) я автомобілем САФАН SPRINTER 313 (Р) д.н.з АІ 6297 (редакція протоколу) не керував. Спілкування з працівниками поліції відбувалося в іншому місці та за інших обставин, внаслідок чого між сторонами виникли неприязні відносини. Тож матеріали справи не відповідають вимогам закону, а також підготовлені із значними порушеннями процесуальних норм, та, по суті, з прямими фальсифікаціями фактів. Свідки події телефонували з місця події на номер «102» до Бородянського відділення поліції Ірпінського відділу ГУНП в Київській області, у відповідача можна витребувати фіксацію дзвінків, що надходили в цей час. Протокол був складений всупереч ст. 254 КУпАП в одному екземплярі, тобто ніхто й не збирався видати під розписку "мій" екземпляр. В протоколі вказані мої дані внесені з посвідчення водія, яке було вилучено, не вказані адреси свідків та не відібрані їх покази, та інші відомості необхідні для вирішення справи. Посадовими особами не було затримано мій транспортний засіб, хоча згідно ст. 265-2 КУпАП уразі наявності підстав вважати, що вчинено порушення, передбачені статтею 126-1, працівник ПП тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування, або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, і про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того ст. 276 КУпАП прямо вказує, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121 - 126, частиною першою можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів, або за місцем проживання порушників. Раз посадовою особою не були вчинені такі дії, значить він не мав в наявності підстав вважати, що вчинено порушення, передбачені статтею 126-1. Тоді на якій підставі, дана посадова особа, ще й з таким поспіхом, винесла постанову, невідомо. Слід також зазначити, що при розгляді справи посадовою особою, всупереч ст. 268 КУпАП, були порушені мої права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дана посадова особа, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, насправді якого не було, діяла всупереч ст. 279; 281 КУпАП, а при винесенні постанови діяла всупереч ст. 283; 285 КУпАП. З огляду на викладене вважає, що дії посадової особи відповідача були незаконними. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судці має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Очевидно, що співробітником Національної поліції складено документи саме із цим "спрощеним" підходом, із значними процесуальними порушеннями, таким чином, що протокол протирічить постанові про адміністративне правопорушення. Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення мною зазначених в протоколі дій, в тому числі і відеозапису події, який повинен вестися співробітниками Національної поліції під час виконання службових обовязків.

Протокол та винесена постанова про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч. 1 КУпАП. Для підтвердження обставин події та складання протоколу та постанови прошу суд витребувати у відповідача відеозапис події, який повинен вестися співробітниками Національної поліції під час виконання службових обовязків.

Просив суд визнати дії посадової особи Управління патрульної поліції м.Києва «інспектора №3 п.2. ЗОЛБ УПП м.Києва» (редакція зазначена в протоколі) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №497772, винесену 03.12.2017 року посадовою особою Управління патрульної поліції м.Києва «інспектором №3 п.2. ЗОЛБ УПП м.Києва» (редакція зазначена в протоколі) про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а справу - закрити.

Позивач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив у позові відмовити.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про день, час та місце слухання справи судом належним чином повідомлені, причини неявки суду не відомі.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що винесена Інспектором № 3 п.2. ЗОЛБ УПП м. Києва Серія АР № 497772 від 03.12.2017 р., було зазначено що 03.12.2017 року 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «САФАН SPRINTER 313 (Р)» д.н.з АІ 6297 на автодорозі Київ - Ковель, без реєстраційного документв, чим порушив п. 2.2 Б Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 чим скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн.

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне проаналізувати наступні норми законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до положень КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а саме протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Стаття 277 КУпАП визначає що справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р.І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п.1 р.ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно вищезгаданої інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

В даному випадку, на відповідача покладено обовязок щодо доведення винуватості позивачем адміністративного правопорушення, а саме доведення факту про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без реєстраційного документа.

З наведеного, суд приходить до висновку про неправомірність прийнятої постанови та існування обставин для її скасування.

Таким чином, розглянувши адміністративну справу у межах заявлених вимог, з'ясувавши усі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позову.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії АР № 497772 від «03» грудня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором № 3 п.2. ЗОЛБ УПП м. Києва , за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного административного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області в тридцятиденний строк із дня її проголошення.

Суддя: Волчко А.Я.