Справа № 810/1948/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року справа № 810/1948/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Миронівської райдержадміністрації Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Миронівської райдержадміністрації Київської області, в якому просить суд зобов'язати Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Миронівської РДА виправити допущені помилки та видати ОСОБА_1 нові правовстановлюючі документи, в яких зазначити вид спільної власності - спільна часткова, а розмір частки -1/4.

В обгрунтування таких вимог позивач зазначив, що рішенням Миронівського районного суду від 29 липня 2014 року у справі № 371/1234/14-ц було визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Позивача вказує, що з цим рішенням суду вони звернулися до реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції, де отримали витяг з державного реєстру в якому зазначено, що частки кожного з них складають по 1 частці у спільній сумісній власності. Позивач вважає, що частки у спадщині кожного спадкоємця за законом є рівними, отже частки кожного зі спадкоємців у спадковому майні складають по 1/4 у праві спільної часткової власності.

Вважаючи, що працівниками реєстраційної служби (Миронівського РУЮ) було допущено помилку, яку необхідно виправити, позивач звернувся із заявою до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Миронівської райдержадміністрації Київської області щодо вжиття відповідних заходів, а саме виправлення помилки, однак із пропозицією звернутись до Миронівського районного суду за роз'ясненнями, відповідач відмовив у вжитті таких заходів.

Заперечуючи проти позову у письмовому відзиві, відповідач просив суд відмовити в його задоволенні та вказував на те, що відмовляючи позивачу у виправленні помилок, допущених при реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Миронівської райдержадміністрації Київської області діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2018 вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 29 липня 2014 року у справі № 371/1234/14-ц було визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

На виконання цього рішенням суду, вказані особи звернулися до реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції Київської області для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Відповідно до Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.09.2014 (індексний номер 27343805), частки кожного із спадкоємців складають по 1 частці у спільній сумісній власності.

Вважаючи, що працівниками реєстраційної служби (Миронівського РУЮ) було допущено помилки, зокрема зазначено: вид спільної власності - спільна сумісна, розмір частки - 1, натомість необхідно було зазначити: вид спільної власності - спільна часткова, розмір частки - 1/4, позивач звернувся із заявою до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Миронівської райдержадміністрації Київської області щодо вжиття відповідних заходів.

Однак, листом від 03.11.2017 №114 Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Миронівської райдержадміністрації Київської області відмовив позивачу у вжитті таких заходів та запропонував звернутись до Миронівського районного суду Київської області за роз'ясненнями, щодо визначення частки кожного спадкоємця за законом у спадковому майні, відповідно до ст. 1267 Цивільного кодексу України.

Вважаючи відмову протиправною та такою, що порушує права та інтереси, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме право власності на нерухоме майно.

Частиною 1 пункту 1 статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено. що орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Як встановлено частинами 2, 4 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що на виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 29 липня 2014 року у справі № 371/1234/14-ц ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції Київської області для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Відповідно до Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.09.2014 (індексний номер 27343805), частки кожного із спадкоємців складають по 1 частці у спільній сумісній власності.

В той же час, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина 1 статті 1267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п'ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень. Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення. Виправлення технічної помилки у записах Державного реєстру прав, що була допущена не з вини державного реєстратора, здійснюється за плату.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що допущені державним реєстратором Реєстраційної служби Миронівського РУЮ Київської області Пархомук Л.І. помилки у записах Державного реєстру прав повинні бути виправлені Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Миронівської райдержадміністрації Київської області.

Наявність допущених помилок під час проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 підтвердив також відповідач у письмовому відзиві.

Відповідач вважає, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації, а тому втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав буде втручанням у його дискреційні повноваження.

Разом з тим, суд вважає такі доводи недоцільними в даному випадку, оскільки предмет позову складає не рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи про відмова у такій реєстрації, а виправлення помилок допущених під час її здійснення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а отже, не довів правомірності свого рішення.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Зобов'язати Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Миронівської районної державної адміністрації Київської області виправити допущені помилки та видати ОСОБА_1 нові правовстановлюючі документи, в яких зазначити вид спільної власності - спільна часткова, а розмір частки -1/4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.