Справа № 337/5299/17(ЗП/808/19/18)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2018 рокусправа № 337/5299/17(ЗП/808/19/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.

судді: Круговий О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року (суддя Батрак І.В.), в адміністративній справі №№337/5299/17 (№ ЗП/808/19/18) за позовом ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зобовязання Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виплатити грошову допомогу у розмірі десяти мінімальних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, яка розрахована відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року по справі № 337/2997/17 (2-а/337/224/2017).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. ОСОБА_1 стверджує, що суд першої інстанції залишив поза увагою обставину її звернення до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги. Отримана нею відмова, яка оформлена листом від 15.12.2017 року, стала підставою для звернення до суду за захистом порушених прав.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

У поданому до суду 11 червня 2018 року клопотанні ОСОБА_1 просила суд апеляційної інстанції розглядати справу без її участі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 25 травня 2018 року, до суду уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив.

Згідно частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгулу справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частинами 1, 2 цієї статті передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою зобовязати відповідача виплатити грошову допомогу у розмірі десяти мінімальних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, яка розрахована відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зазначений вид пенсії, як вказувала позивач, їй призначено з 27.11.2015 року, проте невірно здійснено розрахунок. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 337/2997/17 (2-а/337/224/2017) відповідач був зобовязаний здійснити перерахунок пенсії за віком. Вважаючи, що вказане судове рішення є підставою для отримання грошової допомоги, ОСОБА_1 11 листопада 2017 року звернулась до відповідача із відповідною заявою. Листом від 15 грудня 2017 року № 507/Г-9 Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовила у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, після чого остання звернулась до суду за захистом порушених прав.

ОСОБА_1 стверджує, що строк звернення до суду нею не порушено, оскільки звернення до суду відбулось в межах шестимісячного строку з дня отримання відмови у виплаті грошової допомоги.

Аналізуючи доводи скаржника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що стаття 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначає право на звернення до суду та способи судового захисту. Частиною першої цієї статті передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 жодного рішення, дій чи бездіяльності Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у судовому порядку не оскаржила, підстави для відліку строку звернення до суду з дати отримання нею відповіді про відмову у виплаті грошового забезпечення відсутні.

Наступним підлягає зясуванню питання, коли саме ОСОБА_1 дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права на отримання грошової допомоги.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що пенсію за вислугу років вона отримує з 01.11.2007 року, а пенсію за віком з 27.11.2015 року.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про пропуск ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, оскільки остання повинна була дізнатись про порушення права на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії.

ОСОБА_1 будь-яких підстав для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не вказувала. Колегія суддів, у свою чергу, зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій та підтверджені належними доказами.

Зважаючи на те, що підстави для визнання причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду поважними відсутні, колегія суддів дійшла висновку про правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті рішення про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року в адміністративній справі №№337/5299/17 (№ ЗП/808/19/18) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 12 червня 2018 року і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук