Справа № 242/1850/18
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року справа №242/1850/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Приміщення суду за адресою: м. Краматорськ, вул.Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Сухарька М.Г.

ОСОБА_1,

розглянув в письмовому провадженні апеляційну скаргу УДАІ ГУМВС України в м.Кременчук інспектора роти № 1 УПП в м.Кременчук ДПП № 1 ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 03 травня 2018 р. у справі № 242/1850/18 (суддя першої інстанції Капітонова В.І.) складену в повному обсязі 03 травня 2018 року в м. Селидове за позовом ОСОБА_3 до УДАІ ГУМВС України в м.Кременчук інспектора роти № 1 УПП в м.Кременчук ДПП № 1 ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги та заперечуючи факт вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, позивач посилався на відсутність належної доказової бази в підтвердження факту правомірності накладення на нього відповідачем штрафу в розмірі 340 грн. (арк.справи 1,2)

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 03 травня 2018 року у справі № 242/1850/18 адміністративний позов ОСОБА_3 до УДАІ ГУМВС України в м.Кременчук інспектора роти № 1 УПП в м.Кременчук ДПП № 1 ОСОБА_2 скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ВР № 109807 від 13 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за постановою серії ВР № 109807 від 13 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрито. (арк.справи 16,17)

Відповідач - УДАІ ГУМВС України в м.Кременчук інспектор роти № 1 УПП в м.Кременчук ДПП № 1 ОСОБА_2 не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідачем зазначено, що оскаржувана в межах даної справи постанова серії ВР № 109807 від 13.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а факт упередженого відношення щодо позивача в ході розгляду справи про вчинене ним адміністративне правопорушення не доведено. (арк.справи 21-25).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне:

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 13 квітня 2018 року позивач рухався на своєму вантажному автомобілі Volvo FH-12, номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом SCHMITZ SKO-24, номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Полтава - Олександрія. Розпочинаючи рух, він перевірив технічну справність основних елементів автомобіля: коліс, шин, бризковика, гальмівної системи, рульового керування, двигуна та світлових приладів. На 4,3 км автодороги Полтава - Олександрія його автомобіль був зупинений інспектором ДПС на тій підставі, що він рухався на автомобілі, в якому відсутній задній бризковик.

Натомість, позивач намагався пояснити інспектору, що він не міг це побачити, і у найближчій станції технічного обслуговування виправить цю несправність. Постановою ВР № 109807 від 13 квітня 2018 року позивача притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340,00 грн.

Вказана постанова була отримана особисто позивачем у день їх винесення, тобто 13.04.2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП належним чином не доведена постанова серії ВР №10907 від 13.04.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, зазначає наступне.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.31.4.7 (е) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Пунктом 2.3 (а) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав притягнення позивача до адміністративної відповідальності є виявлення факту керування ним транспортним засобом у якого відсутні передбачені інструкцією бризковики.

Під час розгляду справи судом першої інстанції доводи позивача про те, що під час складання постанови про адміністративне правопорушення на автомобілі, яким він керував, були бризковики, що також підтверджено Протоколами перевірки технічного стану транспортного засобу № 00269-03578-17 та № 00269-03577-17 відповідачем спростовані не були. (арк.справи 5,6)

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем жодних доказів в розумінні ст..72-76 КАС України на підтвердження встановленої інспектором поліції обставини щодо відсутності на керованому позивачем автомобілі бризковиків судовій колегії не надано.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути здійснені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою вказаної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано, а ні суду першої інстанції, а ні колегії суддів, належних та допустимих доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною першої статті 121 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що вказані обставини безумовно свідчать про порушення відповідачем норм чинного законодавства при прийнятті спірної постанови та погоджує висновок суду першої інстанції, що постанова серії ВР №10907 від 13.04.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Таким чином, судом першої інстанції правильно та в повному обсязі встановлені обставини справи, надано їх обґрунтовану та всебічну оцінку, внаслідок чого ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню.

Керуючись статтями 23, 33, 271, 272, 286, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу УДАІ ГУМВС України в м.Кременчук інспектора роти № 1 УПП в м.Кременчук ДПП № 1 ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 03 травня 2018 р. у справі № 242/1850/18 залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 03 травня 2018 р. у справі № 242/1850/18 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 19 червня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді М.Г. Сухарьок

ОСОБА_1