Справа № 816/852/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/852/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Полтавській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Полтавській області про визнання незаконним та скасування наказу від 15.02.2018 № 21-о "Про звільнення ОСОБА_1В."; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного і тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області Державної екологічної інспекції у Полтавській області з 15.02.2018; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.02.2018 по день поновлення на посаді; стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

18.04.2018 ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог /а.с. 122-123/, у якій просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ від 15.02.2018 № 21-о "Про звільнення ОСОБА_1В.";

- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП 334481114, адреса: 38032, Полтавська область, Шишацький район, с. Федунка, вул. Шевченка, 64/3) на посаді начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного і тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області Державної екологічної інспекції у Полтавській області з 15.02.2018;

- стягнути з Державної екологічної інспекції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 16.02.2018 по час розгляду справи в суді з розрахунку середньоденної заробітної плати, що становить 511 грн;

- стягнути з Державної екологічної інспекції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що наказ про його звільнення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Вказав на те, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13-14 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" , а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого частиною 12 статті 65 Закону. Зазначив, що він не притягувався до дисциплінарної відповідальності на день звільнення, тому враховуючи вимоги Закону щодо виду дисциплінарного стягнення, яке може бути застосовано до державного службовця за одноразовий прогул, звільнення позивача за п. 4 ст. 40 КЗпП вважає незаконним.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні.

03.04.2018 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача зазначив, що підставою для прийняття спірного наказу слугував дисциплінарний проступок у вигляді прогулу державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, а саме: відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 15.02.2018 у період часу із 08:15 по 11:35 та із 13:30 по 16:40 /а.с. 55-56/.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно із наказом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 29.12.2016 № 141-о "Про переведення ОСОБА_1В." із 03.01.2017 ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного і тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області /а.с. 91/.

Наказом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 15.02.2018 № 21-о "Про звільнення ОСОБА_1В." звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного і тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 15.02.2018 за прогул (в тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП /а.с. 100/.

Позивач не погодився із наказом про звільнення та оскаржив його до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до преамбули Закону України "Про державну службу" (далі - Закон) цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно із частиною 1 статті 65 Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктом 12 частини 2 статі 65 Закону дисциплінарним проступком є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону звільнення державного службовця з посади державної служби є одним із видів дисциплінарного стягнення.

Згідно пояснень представника відповідача підставою для прийняття спірного наказу слугував дисциплінарний проступок позивача у вигляді прогулу державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, а саме: відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 15.02.2018 у період часу із 08:15 по 11:35 та із 13:30 по 16:40. Вказаний факт на думку представника відповідача підтверджується актами від 15.02.2018 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували вказані обставини, зазначили, що 15.02.2018 року позивач спільно із начальником виробничо-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_4 здійснював перевірку дошкільного навчального закладу № 77 "Джерельце" на предмет незаконної вирубки дерев згідно звернення гр. ОСОБА_7. Крім того, в другій половині дня 15.02.2018 року у зв'язку з погіршення стану здоров'я позивач звернувся до медичного закладу, про що було видано листок непрацездатності.

Матеріалами справи підтверджується, що 17.01.2018 року начальником Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_8 було розподілено розгляд звернення гр. ОСОБА_7 від 11.01.2018 року на ОСОБА_1 /а.с.32/.

Позивачем 14.02.2018 року було підготовлено лист до УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради, який було підписано ОСОБА_8, щодо виділення спеціаліста для проведення спільного обстеження зелених насаджень на території дитячого садочку "Джерельце" /а.с.25/.

15.02.2018 року позивачем, начальником виробничо-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_4 та заступником завідуючої з господарської діяльності навчального закладу № 77 "Джерельце" було складено акт обстеження території дитячого садочку "Джерельце". /а.с.30/. Вказані обставини також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4

Посилання представника відповідача на порушення позивачем порядку проведення перевірки суд відхиляє, оскільки вказане обстеження здійснювалось позивачем відповідно до його посадових обов'язків та не може свідчити про прогул державного службовця.

Згідно протоколу наради від 15.02.2018 року за підписом ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_1, останній брав участь у нараді начальника відділу екологічного контролю за поводженнями з відходами та небезпечними хімічними речовинами 15.02.2018 року з 14-00 по 14-40. Вказані обставини також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Таким чином, інформація щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 15.02.2018 у період часу із 08:15 по 11:35 та із 13:30 по 16:40, відображена в актах від 15.02.2018 року суперечить матеріалам справи та показанням свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а тому розцінюється як така, що не доведена відповідачем належними та допустимими доказами.

Крім того, відповідно до п. 2 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку, затверджених протоколом загальних зборів трудового колективу Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 25.11.2016 року, наказом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 25.11.2016 року № 84, у разі недотримання працівником вимог пункту 1 цього розділу , у тому числі відсутності на роботі працівника більше 3 годин протягом робочого дня безперервно без поважних причин складається акт про відсутність працівника на робочому місці за участю співробітника сектору по роботі з персоналом, працівника юридичного сектору та безпосереднього керівника працівника, який відсутній.

Як вбачається із змісту вищенаведених актів, жоден з них не відповідає вимогам до суб'єктного складу, встановленим п.2 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно частини 1 статті 69 Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби (частина 1 статті 66 Закону).

Частиною 6 статті 66 Закону закріплено, що дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2 - 4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Відповідно до частини 2 статті 68 Закону Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб'єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб'єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Доказів того, що дисциплінарне стягнення відносно позивача було обрано та застосовано на підставі дисциплінарної комісії суду не надані, а тому суд доходить висновку, що процедуру звільнення позивача було проведено з порушення вимог частини 6 статті 66, частини 2 статті 68 Закону.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що спірний наказ не ґрунтується на вимогах Закону, а тому є протиправний.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 15.02.2018 № 21-о "Про звільнення ОСОБА_1В." звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного і тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 15.02.2018 за прогул (в тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП /а.с. 100/.

Пунктом 1 наказу Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 21.05.2018 № 66-о "Про скасування деяких наказів Державної екологічної інспекції у Полтавській області" скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 15.02.2018 № 21-о "Про звільнення ОСОБА_1В." Підстава: лист Міжрегіонального управління Нацдержслужби у Полтавській та Кіровоградській областях від 06.04.2018 № 01-26/102/ТО-18 /а.с. 209/.

Наказом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 30 .05.2018 № 72-о внесено зміни до наказу Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 21.05.2018 № 66-о "Про скасування деяких наказів Державної екологічної інспекції у Полтавській області", а саме: доповнено пунктами наступного змісту: "3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного і тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 16 лютого 2018 року" та 4. "Завідувачу сектору бухгалтерського обліку та фінансів - головному бухгалтеру ОСОБА_12 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період із 16.02.2018 по 30.05.2018" /а.с. 210/.

Отже, на час розгляду справи в суді даної справи спірний наказ про звільнення позивача скасовано органом, який його видав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання протиправним наказу Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 15.02.2018 № 21-о "Про звільнення ОСОБА_1В.".

Щодо заявленої моральної шкоди слід зазначити, що відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначений в статті. 23 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, позивачем не надано обґрунтованих пояснень щодо стягнень моральної шкоди, не зазначено в чому полягає ця шкода, чим підтверджується факт її заподіяння, яких саме моральних (душевних/психічних) страждань він зазнав від дій відповідача, не надано детальний розрахунок моральної шкоди на суму 50 000 грн.

Отже, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Згідно із статтею 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно підпункту "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 /надалі Порядок № 100/, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу.

Пунктом 5 цього Порядку № 100 передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до приписів пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 25.05.2018 № 1765/01-14/03-09 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складала 511 грн /а.с. 211/.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача за період з 16.02.2018 по день поновлення на роботі становить 35259 грн (69 робочих днів х 511 грн).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з Державної екологічної інспекції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.02.2018 по день поновлення на роботі в розмірі 35259 грн, з відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пунктом 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Шевченка, 64/3, с. Федунка, Шишацький район, Полтавська область, 38032, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державної екологічної інспекції у Полтавській області (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, 36000, ) про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Визнати протиправним наказ Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 15.02.2018 № 21-о "Про звільнення ОСОБА_1В.".

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.02.2018 по день поновлення на роботі в розмірі 35259 грн (тридцять п'ять тисяч двісті п'ятдесят дев'ять гривень), з відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 червня 2018 року.

Суддя А.Б. Головко