Справа № 817/848/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2018 року м. Рівне №817/848/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Першого заступника прокурора Рівненської області Ольшанецького Ігоря Володимировича
доПрокуратури Рівненської області
про визнання протиправним та скасування п.2.1 наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3В.) звернувся до суду з позовом до Прокуратури Рівненської області (далі - відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати пункт 2.1 наказу прокурора Рівненської області №18 від 22.02.2018 «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, оспорюваний пункт 2.1. наказу «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області» від 22.02.2018 №18 обмежує його права як першого заступника прокурора Рівненської області, оскільки надає право керівнику регіональної прокуратури, а саме прокурору області, покладати обовязки прокурора області, у разі його відсутності, не на першого заступника, а на одного із заступників прокурора області. Більше того, такі прецеденти мали місце у 2017 році, коли при виїзді у службові відрядження прокурор Рівненської області з 10.10.2017 по 12.10.2017, з 30.11.2017 по 01.12.2017, своїми наказами, виконання обовязків прокурора області протиправно, покладав не на нього ОСОБА_3, як на першого заступника прокурора Рівненської області, а на інших заступників, в той час, коли він перебував на робочому місці. Таким чином, із вказаних підстав, представник позивача просив суд - позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що починаючи з 22.02.2018 (моменту прийняття оспорюваного наказу) виконання обовязків прокурора Рівненської області на жодного з заступників прокурора області, під час перебування на робочому місці першого заступника прокурора області, не покладалося. Також, представник відповідача зазначив, що порушення, на думку позивача, вимог законодавства діями суб'єкта владних повноважень, не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 по справі № 802/2678/15-а. Аналізуючи зміст наведених вище законодавчих норм, з урахуванням вимог позовної заяви, слід зазначити, що позивачем не доведено яким чином оскаржуваний пункт наказу порушує його права, не наведено обґрунтування щодо існування реального негативного впливу на його конкретні права чи інтереси в зв'язку з прийняттям даного наказу. На підставі вищенаведеного за безпідставністю позовних вимог, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 22.03.2018 прийнято дану позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 11.06.2018 представником позивача заявлено клопотання про уточнення найменування позивача з ОСОБА_3, на першого заступника прокурора Рівненської області Ольшанецького Ігоря Володимировича.

Відповідно до ч.1 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 статті 166 КАС України встановлено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

У відповідності до частини 3 цієї статті, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Враховуючи відсутність встановленого КАС України порядку розгляду клопотання щодо уточнення найменування позивача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення усної заяви представника позивача, та уточнення найменування позивача - з ОСОБА_3, на першого заступника прокурора Рівненської області Ольшанецького Ігоря Володимировича.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що наказом Генерального прокурора України №173к від 03.08.2016, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 9, підпункту 4 пункту 5 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» призначено старшого радника юстиції ОСОБА_3 першим заступником прокурора Рівненської області, звільнивши його в порядку переведення з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів щодо неповнолітніх управління ювенальної юстиції Генеральної прокуратури України.

Підстава: подання прокурора області ОСОБА_4, заява ОСОБА_3В.(а.с.5).

22.02.2018, у звязку із кадровими змінами, з метою забезпечення належної організації роботи прокуратури та вдосконалення функціонування її структурних підрозділів, керуючись статтею 11 Закону України «Про прокуратуру», прокурором Рівненської області Б. Подубинським, прийнято наказ №18 «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області» (далі наказ «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області» від 22.02.2018 №18)(а.с.6-9).

Так, в пункті 2.1. даного наказу зазначено: «Обовязки прокурора області у разі його відсутності виконує перший заступник прокурора області або один із заступників прокурора області згідно наказом».

Не погоджуючись із пунктом 2.1. наказу «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області» від 22.02.2018 №18, та вважаючи його протиправним та таким, що суперечить статті 11 Закону України «Про прокуратуру», позивач звернувся із захистом до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон України від 14.10.2014 №1697-VII).

Відповідно до статті 3 Закон України від 14.10.2014 №1697-VII, діяльність прокуратури ґрунтується на засадах:

1) верховенства права та визнання людини, її життя і здоровя, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю;

2) законності, справедливості, неупередженості та обєктивності;

3) територіальності;

4) презумпції невинуватості;

5) незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обовязків;

6) політичної нейтральності прокуратури;

7) недопустимості незаконного втручання прокуратури в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади;

8) поваги до незалежності суддів, що передбачає заборону публічного висловлювання сумнівів щодо правосудності судових рішень поза межами процедури їх оскарження у порядку, передбаченому процесуальним законом;

9) прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора, вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання;

10) неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України (стаття 4 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII).

Частиною 2 статті 10 зазначеного Закону передбачено, що регіональну прокуратуру очолює керівник регіональної прокуратури - прокурор області, Автономної Республіки Крим, міст Києва і Севастополя, який має першого заступника та не більше трьох заступників.

Згідно із частиною 1, 2 статті 11 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII, керівник регіональної прокуратури:

1) представляє регіональну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями;

2) організовує діяльність регіональної прокуратури;

3) призначає на посади та звільняє з посад прокурорів регіональних та місцевих прокуратур у встановленому цим Законом порядку;

4) затверджує акти з питань, що стосуються організації діяльності регіональної прокуратури;

5) у десятиденний строк з моменту вивільнення посади повідомляє Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів про наявність вакантної або тимчасово вакантної посади у регіональній прокуратурі;

6) забезпечує виконання вимог щодо підвищення кваліфікації прокурорів регіональної прокуратури;

7) призначає на адміністративні посади та звільняє з адміністративних посад прокурорів у випадках та порядку, встановлених цим Законом;

8) у встановленому цим Законом порядку на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів приймає рішення про застосування до прокурора регіональної та місцевої прокуратури дисциплінарного стягнення або щодо неможливості подальшого перебування його на посаді прокурора;

9) контролює ведення та аналіз статистичних даних, організовує вивчення та узагальнення практики застосування законодавства та інформаційно-аналітичне забезпечення прокурорів з метою підвищення якості здійснення ними своїх функцій;

10) виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України.

Керівник регіональної прокуратури видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.

У разі відсутності керівника регіональної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника регіональної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника регіональної прокуратури (частина 3 статті 11 цього Закону).

Враховуючи зміст пункту 2.1 оскаржуваного наказу та вимоги ч. 3 ст. 11 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII суду слід констатувати його протипрвність.

Разом з тим, в обґрунтування позовних вимог, позивач покликається на те, оспорюваний пункт 2.1. наказу «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області» від 22.02.2018 №18 обмежує його права як першого заступника прокурора Рівненської області, оскільки надає право керівнику регіональної прокуратури, а саме прокурору області, покладати обовязки прокурора області, у разі його відсутності, не на першого заступника, а на одного із заступників прокурора області, що прямо суперечить частині 3 статті 11 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII.

До прикладу, порушення його прав як першого заступника прокурора Рівненської області, позивач навів ситуації, що мали місце у 2017 році.

Так, згідно із копії наказу від 10.10.2017 №825 «Про покладення виконання обовязків», прокурор області наказав, у звязку з його виїздом до прокуратури Івано-Франківської області у м. Івано-Франківськ, для участі у нараді з питань реалізації органами прокуратури повноважень на основних напрямах прокурорської та слідчої діяльності, виконання обовязків прокурора Рівненької області в період з 10.10.2017 по 12.10.2017 включно покласти на заступника прокурора Рівненської області старшого радника юстиції ОСОБА_5М.(а.с.10).

Також, наказом від 29.11.2017 №962 «Про покладення виконання обовязків», прокурор області наказав, у звязку з його виїздом до м. Києва, до Генеральної прокуратури України, виконання обовязків прокурора Рівненької області в період з 30.11.2017 по 01.12.2017 включно покласти на заступника прокурора Рівненської області старшого радника юстиції ОСОБА_5М.(а.с.11).

З цього приводу суду необхідно зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У відповідності до частини 1 статті 5 цього Кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 13 "Право на ефективний засіб юридичного захисту" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд зазначає, що право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється в особи, лише з моменту його порушення. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 2.1. наказу «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області» від 22.02.2018 №18, оскільки, вказаний пункт обмежує його права як першого заступника прокурора Рівненської області, та надає право керівнику регіональної прокуратури, а саме прокурору області, покладати обовязки прокурора області, у разі його відсутності, не на першого заступника, а на одного із заступників прокурора області, що прямо суперечить частині 3 статті 11 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII.

Водночас, суд звертає увагу, на те, що хоча спірний пункт наказу суперечить частині 3 статті 11 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII, однак суд в силу вимог КАС України, захищає лише порушені, рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень, права, свободи або законні інтереси особи, шляхом вирішення публічно-правового спору.

З аналізу долучених до матеріалів справи копій наказів, суд дійшов висновку, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що за наслідками прийняття спірного пункту 2.1. наказу «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області» від 22.02.2018 №18, прокурором Рівненської області приймалися накази про покладення обовязків не на ОСОБА_3 як на першого заступника прокурора області як того вимагають норми частині 3 статті 11 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII, а на одного із заступників.

Твердження позивача обгрунтовані наказами від 10.10.2017 №825 та від 29.11.2017 №962 «Про покладення виконання обовязків», щодо не дотримання відповідачем вимог Закону України від 14.10.2014 №1697-VII у спірному пункті наказу, не може слугувати підставою для його скасування, оскільки керівником регіональної прокуратури вони приймалися до моменту прийняття наказу № 18 «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області», а саме до 22.02.2018.

Таким чином, суд не може задовольняти вимогу щодо визнати протиправним та скасування пункту 2.1 наказу прокурора Рівненської області №18 від 22.02.2018 «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області», у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків у майбутньому, не знаючи наперед достовірно чи будуть прийматися суб'єктом владних повноважень накази про покладення виконання обовязків конкретно на заступників прокурора області, а не на позивача ОСОБА_3, як першого заступника прокурора області.

Крім того, суду слід зазначити, що відсутність порушених прав, свобод та законних інтересів позивача пунктом 2.1 наказу прокурора Рівненської області від 22.02.2018 № 18 «Про розподіл обовязків між керівництвом прокуратури Рівненської області» є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Разом з тим, невідповідність спірного пункту наказу Закону України від 14.10.2014 №1697-VII не позбавляє відповідача права самостійно усунути недоліки спірного наказу до порушення прав, свобод та законних інтересів осіб, що підлягають судовому захисту у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів правомірності обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача не правомірні, не обґрунтовані і не підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для застосування статті 139 КАС України - у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову першого заступника прокурора Рівненської області Ольшанецького Ігоря Володимировича до Прокуратури Рівненської області про визнання протиправним та скасування п. 2.1 наказу прокурора Рівненської області № 18 від 22.02.2018 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 червня 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.