Справа № 805/1356/17-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року

Київ

справа №805/1356/17-а

адміністративне провадження №К/9901/38192/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2017 (суддя Христофоров А.Б.)

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 (судді Блохін А.А., Гаврищук Т.Г., Сухарьок М.Г.)

у справі № 805/1356/17-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені святої Матрони Московської»

до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені святої Матрони Московської» (далі - позивач, ТОВ «Орендне підприємство «Шахта імені святої Матрони Московської», підприємство) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач, Костянтинівська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.10.2016 року № , № , № , № , № , № .

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що питання оподаткування регулюються виключно Податковим кодексом України. Враховуючи те, що позивачем не сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання, податковим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції з підстав, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. Відповідач є контролюючим органом, однією із функцій якого є контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів, а відтак дії по проведенню перевірки своєчасності сплати податкових зобов'язань здійснені в межах наданих законом повноважень.

Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суди першої та апеляційної інстанції, з висновками яких погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходили з наступних мотивів.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем до податкового органу надавалася податкова звітність з плати за землю за 2014-2015 роки з самостійно визначеними сумами грошового зобов'язання.

Податковим органом проведена камеральна перевірка своєчасності сплати за землю за 2014-2015 роки, екологічного податку за 3 квартал 2014 року, за наслідком якої встановлені порушення та складено акт № 1254/05-14-12-01-36182252 від 25.08.2016.

На підставі зазначеного акту перевірки сформовані та направлені податкові повідомлення-рішення від 24.10.2016:

№ про зобов'язання сплатити штраф у сумі 4 146,77 грн. за затримку сплати грошового зобов'язання більш 30 календарних днів;

№ про зобов'язання сплатити штраф у сумі 207,35 грн. за затримку сплати грошового зобов'язання більш 30 календарних днів;

№ про зобов'язання сплатити штраф у сумі 169,20 грн. за затримку сплати грошового зобов'язання більш 30 календарних днів;

№ про зобов'язання сплатити штраф у сумі 3 384,05 грн. за затримку сплати грошового зобов'язання більш 30 календарних днів;

№ про зобов'язання сплатити штраф у сумі 756,30 грн. за затримку сплати грошового зобов'язання більш 30 календарних днів;

№ про зобов'язання сплатити штраф у сумі 15 125,70 грн. за затримку сплати грошового зобов'язання більш 30 календарних днів.

Рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області №149/10/05-99-10-01-12-1 від 12.01.2017 та Рішенням Державної фіскальної служби № 3060/6/99-99-11-03-01-25 від 15.02.2017 спірні податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

Податкове зобов'язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 56.11 статті 56 Податкового Кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків і які є узгодженими з дати подання декларацій.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового Кодексу України).

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 6 Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» ( в редакції закону, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) під час проведення антитерористичної операції звільнити суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до частини 3 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669 Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. До цього переліку входить місто Дзержинськ Донецької області, на території якого знаходяться земельні ділянки, орендовані позивачем.

При цьому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»), місто Дзержинськ Донецької області також віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

У межах спірних правовідносин накладення штрафу відбулося за 2014-2015 року, тобто за період проведення антитерористичної операції, без врахування положень Закону, який звільняє від обов'язку сплати орендної плати за землю, а відтак застосування штрафних санкцій за прострочення сплати грошових зобов'язань, від сплати яких позивач звільнений, є протиправним.

Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у відповідності до положень спеціального Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивач як суб'єкт господарювання, який здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнений від обов'язку сплати орендної плати за землю державної або комунальної власності з 14 квітня 2014 року. Посилання податкового органу, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, є неприйнятними в межах спірних правовідносин, з огляду на відсутність такої умови для звільнення від сплати земельного податку відповідно до положень статті 6 Закону № 1669, який є спеціальним у розумінні статті 2 цього Закону.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 у справі № 805/1356/17-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко