Справа № 607/7735/18
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

22.06.2018 Справа №607/7735/18
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

з участю представника позивача -адвокат ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №529074 від 21 квітня 2018 року .

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 21 квітня 2018 року інспектором поліції була винесена постанова серії БР № 529074 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зокрема, їй ставиться у винну те, що 21 квітня 2018 року о 03 год. 02 хв. в м.Тернополі по вул.Руська вона керувала транспортним засобом марки «МSSANG YONG KORANDO», державний номерний знак НОМЕР_1 без увімкнених фар ближнього світла, чим порушила вимоги п. 19.1 ПДР.

З даною постановою не згідна, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами. Під час винесення даної постанови відповідачем не було надано їй жодних доказів, які б свідчили про порушенням нею п. 19.1 ПДР України. Посилаючись на наведене, вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення зазначений в оскаржуваній постанові, а тому просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідач подав відзив на позов. Вказав, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим. Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджено наявними у справі доказами, у тому числі долученими до відзиву відеоматеріалами. Крім того, під час зупинки позивач визнала свою вину та пояснила, що забула увімкнути фари. Посилаючись на наведене, просить відмови у позові.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому. Вказав, що в судовому засіданні не підтверджено обставин викладених у постанові та факт порушення ОСОБА_3 вимог п. 19.1. ПДР України. Просив задовольнити позов.

Представник Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 позов заперечила, з підстав викладених у відзиві.

Судом встановлено, що 21 квітня 2018 року інспектором поліції ОСОБА_4 винесена постанова серії БР №529074 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 21 квітня 2018 року о 03 год. 02 хв. в м.Тернополі по вул.Руська ОСОБА_3 керувала транспортним засобом марки «МSSANG YONG KORANDO», державний номерний знак НОМЕР_1 без увімкнених фар ближнього світла, чим порушила вимоги п. 19.1 ПДР.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення,виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Відповідно до положень пункту 19.1 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла фар.

Відповідно до визначень наведених у розділі 1 Правил дорожнього руху України, темна ;text=%20%20&a=r;x=0&ahr;y=0#w23">пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засідання представник позивача категорично заперечив факт порушення ОСОБА_3 вимог п. 19.1. ПДР. Вказав, що будь-яких порушень правил дорожнього руху позивач не здійснювала та даний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

На підтвердження обставин викладених у постанові та спростування доводів позивача, відповідач надав суду відеоматеріали.

Із досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів не встановлено факту порушення позивачем вимог п. 19.1. ПДР. Даними відеоматеріалами зафіксовано лише факт спілкування позивача із працівниками поліції після зупинки транспортного засобу.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивач на місці зупинки визнала факт скоєння правопорушення, оскільки вони жодним чином не підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення зазначеного у постанові.

Будь-які інші належні та достовірні докази на підтвердження обставин викладених у постанові відповідачем суду не наданою.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 21 квітня 2018 року слід скасувати .

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (Шептицького,1/14 м.Тернопіль) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області(вул.Котляревського, 24 м.Тернопіль), поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити .

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 529074 від 21 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень,

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 22 червня 2018 року.

Головуюча