Справа № 809/1055/18
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"20" червня 2018 р. Справа № 809/1055/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши матеріали позовної заяви військової частини А 0742 до державного реєстратора апарату Коломийської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов’язання до їх вчинення,-

В С Т А Н О В И В:

Військова частина А 0742 18.06.2018 звернулася в суд з позовною заявою до державного реєстратора апарату Коломийської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними та зобов’язання до їх вчинення.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, у пункті 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв’язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Також згідно частиною 6 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п’ятої цієї статті стосовно представника.

Перевіряючи на відповідність позовну заяву вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що позивач не зазначив:

- відомі номери засобів зв’язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти позивача;

- ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; відомі номери засобів зв’язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків представника позивача за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв’язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти представника позивача.

Також у пункті 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Такого підтвердження в поданій позивачем позовній заяві не зазначено.

Окрім цього, згідно частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що під час розкриття конверта (пакета), надісланого від військової частини А0742 виявлені недоліки, а саме: відсутня копія свідоцтва МОУ та копія постанови Полтавського окружного адміністративного суду (2 екз.), про що відділом документального забезпечення - канцелярія складено акт від 18.06.2018 за №46 (№809/1055/18).

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до частин 1-2, 4-5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як встановлено судом, позивачем до позовної заяви долучено не засвідчені належним чином копії документів.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач - суб’єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

У позовній заяві позивач зазначає відповідачем державного реєстратора апарату Коломийської районної державної адміністрації, не зазначаючи конкретну службову особу, яка виступатиме у даній справі відповідачем та точне найменування відділу райдержадміністрації, яке здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно із частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору, проте додатком до позову долучено заяву №350/402/416/пс від 15.06.2018 про відстрочення сплати судового збору.

Вказане клопотання позивача не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Виходячи із змісту частин 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, суд повинен керуватися приписами спеціального закону при визначенні можливості зменшення, звільнення, розстрочення чи відстрочення сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України “Про судовий збір” № 3674-VI від 08.07.2011 (надалі, також – Закон України “Про судовий збір”).

Статтею 1 Закону України “Про судовий збір” передбачено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 8 Закону України “Про судовий збір” врегульовано питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, згідно із частиною 1 статті 8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Також, відповідно до частини 2 статті 8 Закону України “Про судовий збір”, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи із вказаних приписів статті 8 Закону України “Про судовий збір” суд наділений правом вирішувати питання щодо звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення сплати такого збору виключно по відношенню до фізичних осіб, а не юридичної, якою є позивач в даній адміністративній справі, а також в окремих категоріях спорів, пов'язаних із захистом соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодуванням шкоди здоров'ю, що не відповідає предмету позовної заяви в даній адміністративній справі.

З огляду на вищенаведене в суду відсутні правові підстави, які б надали можливість відстрочити сплату судового збору за позовною заявою військової частини А 0742 до державного реєстратора відділу державної реєстрації Коломийської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов’язання до їх вчинення, а тому клопотання позивача №350/402/416/пс від 15.06.2018 про відстрочення сплати судового збору, не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 абзацу 1 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 гривні.

Абзацом 3 підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлена ставка судового збору – 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті позивачем становить 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

За таких обставин, позовну заяву подано без додержання вимог частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не додано документу про сплату судового збору у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв’язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність позовної заяви до вимог, встановлених пунктами 2,11 частини 5 статті 160, частиною 6 статті 160, частинами 1, 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 133, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви військової частини А 0742 за №350/402/416/пс від 15.06.2018 про відстрочення судового збору – відмовити.

Позовну заяву військової частини військової частини А 0742 до державного реєстратора апарату Коломийської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов’язання до їх вчинення - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом:

1) зазначення:

- відомих номерів засобів зв’язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача;

- ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; відомих номерів засобів зв’язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти;

- реєстраційного номеру облікової картки платника податків представника позивача за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомих номерів засобів зв’язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти.

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- точного найменування відповідача (конкретна службова особа з точним зазначенням її посади або певний відділ, уповноважений здійснювати державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

2) подання усіх належним чином засвідчених копій документів, які позивач зазначає у позовній заяві.

3) подання письмових доказів, оформлених відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

4) подання документу про сплату судового збору в розмірі 1 762,00 гривень.

В разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.