Справа № 608/833/18
Суддя: Квятковська Л. Й.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Справа № 608/833/18

Номер провадження2-а/608/25/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

позивача позивача ОСОБА_1,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області рядового поліції ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача поліцейського роти №1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у Тернопільській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В адміністративному позові позивач ОСОБА_1 вказав, що 15 квітня 2018 року о 16 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Сherry TIGGO», номерний знак НОМЕР_1, був зупинений працівником поліції, внаслідок чого останнім складено постанову про адміністративне правопорушення ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вище наведена копія постанови ним отримана 03.05.2018 року, оскільки він перебував за межами Тернопільської області. Дана копія постанови ним отримана в ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, де він отримував і відповідь УПП в Тернопільській області щодо неналежного виконання службових обов'язків з боку окремих працівників поліції. Вважає, що дана постанова винесена з численними порушеннями вимог законодавства до порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, не містить його пояснень, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також до протоколу не додано акту невідповідності технічного стану транспортного засобу за встановленою формою, оскільки акт інспектором не складався під час оформлення протоколу та не був переданий йому під розписку. Зокрема постанова серії БР № 529337 щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 містить невірно зазначену адресу його проживання, а саме в постанові вказано «м. Чортків, вул. Незалежності, 21», а згідно паспортних даних його адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачем в постанові зазначається, що в ОСОБА_1 не було при собі страхового поліса, однак він неодноразово наголошував працівнику поліції про наявність і надавав страховий поліс № АМ/ 5875268, який є дійсним з 14.04.2018 року по 13.04.2019 року, на що відповідачем не було звернуто жодним чином уваги та не перевірено вище наведений страховий поліс. Розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Мазур А.М. не дав можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Після висловлення звинувачень, інспектор Мазур А.М. пішов до свого патрульного автомобіля, де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. За наведених обставин вважає, що дії, вчинені інспектором УПП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, слід визнати неправомірними, а постанову БР № 529337 від 15 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП вважає як винесену бездоказово, основану на припущеннях і в порушення прав, а тому просить поновити строк оскарження постанови, скасувати постанову серії БР № 529337 від 15.04.2018 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесену рядовим поліції ОСОБА_2, та закрити провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 15 квітня 2018 року правопорушень, зазначених в постанові, не вчиняв, суду пояснив, адміністративне стягнення відповідачем на нього накладено неправомірно, оскільки в нього в наявності був страховий поліс, працівник поліції не дав йому сфотографувати державний номерний знак його автомобіля, постанова не складалась в його присутності, тому просить поновити йому строк на оскарження постанови, останню скасувати, а провадження в справі закрити.

Від відповідача поліцейського роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції і ухвалою суду в судовому засіданні таке клопотання було задоволено.

Від третьої особи - ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що третя особа вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. У відзиві на позов, зокрема вказується, що відповідно до оскаржуваної постанови, позивач 15 квітня 2018 року близько 16 год. 405 хв. на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече позивач керував транспортним засобом, державний номерний знак якого був закритий по сторонніми предметам та при перевірці документів не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.9 (в) та 2.1 (ґ) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно вимог п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і

(або) спеціальних звукових сигналів - дозвіл, виданий Державтоінспекцією

МВС; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад

руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та

транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних

вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ч. 4 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-страхової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.). Згідно п.10 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 126 ч. 1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. ОСОБА_2 є уповноваженим працівником підрозділу патрульної служби Національної поліції, проходить службу на посаді поліцейського роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, має спеціальне звання, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст. 126 ч. 1 КУпАП. Долучають до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксований як сам факт адміністративного правопорушення позивача, так і процес розгляду адміністративної справи відносно останнього. Позивач був згідний з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням, в поліса закінчився строк дії, и тому просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Відповідач - поліцейський роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився, в відзиві на позов третя особа просили проводити судовий розгляд справи в відсутності представника управління.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

15 квітня 2018 року поліцейський роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 529337, в якій вказується, що 15 квітня 2018 року о 16 год. 40 хв. на 395 км автодороги М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, державний номерний знак якого був закритий по сторонніми предметами та не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. п. 2.9 (в), 2.1 (ґ) ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 6 121 КУпАП. У резолютивній частині постанови вказується, що застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 Кодексу про адміністративні правопорушення України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи: зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 ст. 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч. 3 ст. 283 КУпАП).

Оскільки між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та обєктивного зясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

Позивачем ОСОБА_1 предявлено суду поліс №АМ/5875268 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого зазначений з 14 квітня 2018 року по 13 квітня 2019 року, Страхувальник ОСОБА_1, забезпечений транспортний засіб марки «Сherry TIGGO», номерний знак НОМЕР_2.

З відеозапису, долученого третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області до матеріалів справи вбачається, що працівник поліції не оглядав поліс страхування обовязкового страхування, який предявляв йому позивач, не дав можливості ОСОБА_1 сфотографувати державний номерний знак його автомобіля, постанова відповідачем складалася не на місці вчинення правопорушення, а в автомобілі патрульної поліції за відсутності ОСОБА_1

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення порушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог ОСОБА_4 дорожнього руху України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідачем всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Згідно ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В звязку з цим постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 529337 від 15 квітня 2018 року відносно позивача є незаконною і вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови серії БР № 529337 від 15.04.2018 року щодо притягнення мене, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесену рядовим поліції ОСОБА_2.

Скасувати постанову серії БР № 529337 від 15.04.2018 року щодо притягнення мене, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесену рядовим поліції ОСОБА_2 та закрити провадження по справі.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л. Й. Квятковська