Справа № 266/130/18
Суддя: Сараєв І. А.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/130/18
Провадженя№ 2-а/266/29/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2018 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області
в складі головуючого судді Сараєва І.А.
за участі секретаря Нетреба О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовні вимоги мотивовані тим що, 30.12.2017р. поліцейським УПП в м. Маріуполі, винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 251529 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач свою провину заперечує, вини не визнає та вважає, що не порушував правил дорожнього руху, оскільки 30.12.2017р. близько 14год.30хв. він на авто «Рено Кенго», державний реєстраційний номер АН 9863ІІ, припаркувався на спеціальному майданчику для автомобілів по вул. Латишева, буд 31, м. Маріуполя, коли підїхали патрульні і попросили предявити документи, на що він надав паспорт, посвідчення водія, технічний паспорт на авто та полюс обовязкового страхування, але зясувалося, що він надав старе посвідчення водія, яке біля місяця тому він загубив, і яке йому повернув невідомий. Він встиг отримати нове посвідчення водія, а старе віз до реєстраційного центру, для повернення. Поліцейські повідомили, що посвідчення загублене, а тому недійсне. Він знайшов у себе нове посвідчення, предявив його поліцейським, але ними було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 251529 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому позивач просить скасувати зазначену постанову.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність, позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, та не повідомив про причини неприбуття, тому справа вирішена на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст. 286 КАС України.
Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Постановою ЕАА № 251529 від 30.12.2017 року відносно ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Згідно вищевказаної постанови 30.12.2017 р. о 14год.23хв. по вул. Латишева, буд 31, м. Маріуполя, водій ОСОБА_1 керував авто «Renault Kengoo», державний реєстраційний номер АН 9863ІІ, та здійснив зупинку ближче ніж 10м. від виїзду з прилеглої території, чим порушив п. 15.9и та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.126 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 286КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.
Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.
З посвідчення водія ОСОБА_1, 25.09.1963р.н., ВХР 760303, вбачається, що посвідчення видане 02.12.2017р., строком дії до 02.12.2047р.
Відповідно до п. 4 оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 251529 від 30.12.2017р., поліцейськими УПП в м. Маріуполі зазначено посвідчення водія ОСОБА_1 ВХР 760303.
Таким чином, судом встановлено, що при складанні постанови поліцейськими було оглянуто дійсне посвідчення водія ОСОБА_1 ВХР 760303, що суперечить викладеній фабулі інкримінованого правопорушення згідно якої ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Згідно ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч. 5ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до ч. 1ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП.
Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї жстатті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи у постанові, дійшов висновку, що постанова серії ЕАА № 251529 від 30.12.2017 року підлягає скасуванню та закриття провадження у справі.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову серія ЕАА № 251529 від 30.12.2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень визнати незаконною та скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

На підставі ч.2ст. 271 КАС України, копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя Сараєв І. А.