Справа № 484/3745/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 484/3745/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Шикеря І.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

ОСОБА_1,

за участю: секретар судового засідання Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, яке прийнято 17 січня 2018 року у складі суду судді: Шикері І.А. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, третя особа - ОСОБА_3, в якому позивач, з урахуванням збільшення позовних вимог просив: визнати протиправними та скасувати рішення Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області: від 14.07.2017 року по питанню № 7 порядку денного сесії про відмову ОСОБА_2 в наданні земельної ділянки в розмірі 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: вул. Садова, 15 в межах с. Лозоватка Первомайського району Миколаївської області, що в межах Тарасівської сільської ради, та рішення від 14.07.2017 року № 8 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах с. Лозоватка громадянину ОСОБА_3

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року в задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повній мірі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого було допущено неповне зясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 14.06.2017 року звернувся до Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення в межах села Лозоватка вул. Садова, 15 Первомайського району Миколаївської області Тарасівської сільської ради.

12.07.2017 року ОСОБА_3 звернувся до тієї ж сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в розмірі 0,25 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Лозоватка Первомайського району Миколаївської області.

Дані питання були винесені на засідання XVII сесії сьомого скликання Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яка 14.07.2017 року питанням № 7 порядку денного сесії поставила питання за заявою ОСОБА_2 та прийняла рішення про відмову ОСОБА_2 в наданні земельної ділянки в розмірі 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: вул. Садова, 15, в с. Лозоватка, питанням № 8 розглядалася заява ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах села Лозоватка, яка була задоволена.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення були прийняті відповідачем законно та в межах наданих йому повноважень.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 1 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим.

ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

В свою чергу, відповідно до абзац. 1 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

При цьому, колегія суддів зазначає, що наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так же і форма прийнятих відповідних рішень.

Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм надання земельної ділянки у власність, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Проте, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з таких підстав: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач в даному випадку звернувся до Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області саме із клопотанням в порядку ст. 118 Земельного кодексу України про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Тарасівської сільської ради.

За результатами розгляду клопотання ОСОБА_2 відповідачем було прийнято рішення про відмову в наданні земельної ділянки ОСОБА_2 з підстав, що земельна ділянка по вул. Садова, 15 уже надана в користування ОСОБА_3

Проте, відповідачем не надано жодних доказів передачі оскаржуваної земельної ділянки в користування ОСОБА_3 за правилами Земельного кодексу України, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та діють на теперішній час.

Так, за правилами ст. 92, 93, 125 Земельного кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Оренда земельної ділянки може бути короткостроковою - не більше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років.

Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Жодних доказів щодо дотримання вказаних вимог відповідачем не надано.

Також, у оскаржуваному рішенні відповідача про відмову щодо надання земельної ділянки ОСОБА_2 не зазначено жодних підстав, що визначені ст. 118 Земельного кодексу України, для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та наявність підстав для його скасування. Також враховуючи положення ст. 9 КАС України колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зобовязання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення в межах села Лозоватка вул. Садова, 15 Первомайського району Миколаївської області Тарасівської сільської ради.

Разом з цим, враховуючи, що у даному випадку позивач звернувся лише щодо надання дозволу на розробку проект землеустрою, що не означає наявність у нього прав власності на цю земельну ділянку, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою тертій особі.

Висновки суду апеляційної інстанції у даній справі узгоджують з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17, у якій ОСОБА_4 Суд дійшов висновку, що чинним законодавством не передбачено право сільської ради відступати від положень ст.118 Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття міською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв'язку з відведенням земельної ділянки іншій особі. ОСОБА_4 Суд вказав, що на одній сесії сільської ради було розглянуто дві заяви одна за одною (шосте і сьоме питання порядку денного), на якій було прийнято рішення №98 про надання одній особі дозволу на розробку проекту землеустрою і №99 про відмову у наданні такого дозволу іншій особі, тобто до моменту розгляду обох заяв, земельна ділянка не перебувала у користуванні чи власності, отже була вільною, що не заперечувалося і самим відповідачем. Рішення про затвердження проекту землеустрою та фактичне відведення земельної ділянки відповідачем прийнято не було, що спростовує мотиви відповідача у відмові в наданні дозволу на розробку землеустрою з підстав «дана земельна ділянка відводиться іншій особі». Верховний суд зазначив, що законодавством не визначено такого стану земельної ділянки як її перебування у стані «відведення».

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно зясовані обставини, що мають значення для справи а також судом першої інстанції не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення заявленого позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_2 до Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 14.07.2017 року, яка занесене до протоколу засідання сільської ради Первомайського району Миколаївської області 14.07.2017 року, про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення в межах села Лозоватка вул. Садова, 15 Первомайського району Миколаївської області Тарасівської сільської ради.

Зобовязати Тарасівську сільську раду Первомайського району Миколаївської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення в межах села Лозоватка вул. Садова, 15 Первомайського району Миколаївської області Тарасівської сільської ради.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець