Справа № 813/4809/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3092/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.М., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіксальної служби про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Львівської митниці Державної фіксальної служби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року (повний текст складено 7 березня 2018 року суддя першої інстанції Сакалош В.М., м. Львів),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу № 890-о від 08.12.2017 «Про переведення ОСОБА_1.», зобов'язання поновити його на посаді державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС з 12.12.2017.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці ДФС № 890-о від 08.12.2017 «Про переведення ОСОБА_1.». Зобов'язано Львівську митницю ДФС поновити ОСОБА_1 на посаді державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС з 12.12.2017. Рішення суду в частині поновлення на посаді допущено до негайного виконання.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та прийняти нове - про відмову в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування доводів зазначив, що судом не взято до уваги те, що відповідно до переліку змін № 3 штатного розпису Львівської митниці ДФС на 2017 рік із штатного розпису було виведено 16 посад у відділі кінологічного забезпечення, а натомість було введено 12 посад в Сектор кінологічного забезпечення. Отже, мало місце скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу, що є підставою для зміни істотних умов державної служби згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про державну службу». У відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу» відповідач повідомив позивача про виведення посади державного інспектора кінолога відділу кінологічного забезпечення управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС, на яку він претендував і було йому запропоновано посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Львів-поштовий» Львівської митниці ДФС. Позивач не подав заяву про звільнення, а продовжив службу, отже фактично погодився на пропозицію роботодавця. Враховуючи викладене, підстав для скасування наказу про переведення немає.

У судовому засіданні представник відповідача Тістечко Ю.І. дав пояснення аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача просив залишити оскаржувану постанову суду в силі.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення апеляційної скарги. Зауважила, що підстав для скасування рішення суду немає, адже спір по суті вирішено правильно.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді державного інспектора кінолога відділу кінологічного забезпечення управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС з 12 червня 2017 року.

Наказом в.о. начальника Львівської митниці ДФС від 03.08.2017 у зв'язку з затвердженням в.о. Голови Державної фіскальної служби України 02.08.2017 переліку змін №3 до штатного розпису на 2017 рік Львівської митниці ДФС, введено в дію перелік змін №3 до штатного розпису на 2017 рік Львівської митниці ДФС.

Відповідно до переліку змін №3 із штатного розпису виведено 16 посад у відділі кінологічного забезпечення, а натомість введено 12 посад у сектор кінологічного забезпечення.

На підставі затвердженого переліку змін №3 до організаційної структури Львівської митниці ДФС на 2017 рік та переліку змін №3 до штатного розпису Львівської митниці ДФС на 2017 рік, 31.08.2017 позивача було повідомлено про виведення його посади державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС та запропоновано йому посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Львів-поштовий» Львівської митниці ДФС, що тягне за собою зміну істотних умов державної служби. Повідомлення погоджено головою первинної профспілкової організації працівників у Львівській митниці.

02.10.2017, ознайомившись із вказаним повідомленням, ОСОБА_1 вказав у ньому про свою незгоду з переведенням на запропоновану посаду.

Однак, наказом Львівської митниці ДФС від 08.12.2017 з 12.12.2017 ОСОБА_1 було переведено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Львів-поштовий» Львівської митниці ДФС.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність цього наказу з таких підстав.

Положеннями статті 43 Конституції України закріплено право кожного громадянина на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він обирає. При цьому, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом (ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про державну службу», підставами для зміни істотних умов державної служби є: 1) ліквідація або реорганізація державного органу; 2) зменшення фонду оплати праці державного органу; 3) скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Частиною 3 статті 43 визначено, що зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов'язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

У разі незгоди державного службовця із зміною істотних умов державної служби він має право оскаржити відповідне рішення в порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Порядок переведення державних службовців регулюється ст. 41 ЗУ «Про державну службу».

Так, державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про державну службу» переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Ця норма закону є імперативною, отже переведення на іншу посаду державного службовця без його згоди є протиправним.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв'язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону, яка визначає як підставу припинення державної служби незгоду державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов.

У зв'язку із введенням в дію 03.08.2017 переліку змін №3 до штатного розпису Львівської митниці ДФС відділ кінологічного забезпечення (16 посад) реорганізовано в сектор кінологічного забезпечення (12 посад). Оскільки кількість посад у секторі скорочено порівняно з відділом, позивачу 31.08.2017 запропоновано рівнозначну посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Львів-поштовий» Львівської митниці ДФС.

Однак він від запропонованої посади того ж дня відмовився, про що чітко вказано у повідомленні.

Отже, не отримавши згоду працівника, відповідач не вправі був переводити його на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Львів-поштовий» Львівської митниці ДФС.

Тому наказ про його переведення є протиправним.

Доводи апелянта про те, що позивач фактично погодився на зайняття запропонованої посади шляхом виконання обов'язків за новою посадою та у зв'язку з неподанням заяви про звільнення, суд відхиляє, адже ОСОБА_1 чітко вказав про незгоду, що зафіксовано письмово. Фактичне виконання обов'язків за новою посаду свідчить про дисциплінованість позивача, адже наказ є чинним до вирішення спору в суді, отже підлягає виконанню. Щодо подання заяви про звільнення суд зазначає, що це є правом позивача, реалізація якого залежить від його волевиявлення. Відсутність такої заяви не свідчить про згоду працівника продовжувати службу на запропонованій посаді.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність оскаржуваного наказу про переведення на посаду.

Разом з тим, суд обрав невірний спосіб захисту порушених прав позивача, шляхом поновлення на посаді, яку він не обіймав до реорганізації.

Частиною 1 статті 235 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. При ліквідації підприємства (установи, організації) правила пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Таким чином, за приписами чинного законодавства, неможливість поновлення працівника на попередній роботі, у разі його незаконного звільнення, переведення може обумовлюватись виключно повною ліквідацією та утворенням нового підприємства, до якого працівник не переводився.

Суд першої інстанції, скасувавши наказ про переведення, самостійно визначив посаду, на якій ОСОБА_1 має працювати після затвердження нового штатного розпису. Однак таким рішенням суду фактично порушено дискрецію відповідача, адже саме він повинен визначити, які саме посади позивач вправі займати у відповідності до його кваліфікації.

З урахуванням характеру спірних правовідносин, вірним способом захисту порушених прав позивача, який передбачений статтею 235 Кодексу законів про працю України, є його поновлення на посаді, яку він обіймав до реорганізації і переведення.

Отже, в цій частині рішення суду слід змінити і поновити позивача на посаді державного інспектора кінолога відділу кінологічного забезпечення управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС, з якої його було незаконно звільнено у зв'язку з переведенням.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О СТ А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіксальної служби задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року у справі № 813/4809/17 змінити та викласти абзац третій резолютивної частини постанови в такій редакції:

Поновити ОСОБА_1 на посаді державного інспектора кінолога відділу кінологічного забезпечення управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці Державної фіксальної служби.

В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді І. В. Глушко
В. Я. Макарик
Повний текст складено та підписано 20 червня 2018 року.