Справа № 824/1019/17-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1019/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

20 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року (ухвалене 29 січня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року позов задоволено. Стягнуто кошти за податковим боргом на загальну суму 17 000 грн з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Державного бюджету України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Відповідач зазначає, що станом на час направлення податкової вимоги №31670-17 від 31.10.2016 сума податкового боргу, визначена рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" № 000204000 від 17.10.2016, була неузгодженою, адже ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 по справі К/800/18445/17 (№824/905/16). Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 по справі №824/905/16 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" № 000204000 від 17.10.2016.

Також відповідач зазначає, у разі узгодження податкового боргу постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 по справі №824/905/16, позивач мав право звернутись до суду до 05.08.2017, виходячи з приписів абз.2 ч.2 ст.122 КАС України, або до 05.11.2017, виходячи з приписів абз.2 ст.99 КАС України (в редакції до 15.12.2017). Водночас, позивач подав даний позов 14.12.2017, тобто з пропуском строків передбачених як абз.2 ч.2 ст.122 КАС України так і абз.2 ст.99 КАС України (в редакції до 15.12.2017).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Позивач наголошує, що постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 по справі №824/905/16 набрала законної сили, а тому грошове зобов'язання визначене рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" № 000204000 від 17.10.2016 є узгодженим.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року, з урахуванням ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності ФОП ОСОБА_2, податковим органом складено акт від 05.10.2016 про проведення фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійснені оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

17.10.2016 на підставі акту про проведення перевірки від 05.10.2016, податковим органом винесено рішення про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №000204000 до позивача в сумі 17 000 грн.

Податковим органом було направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №31670-17 від 31.10.2016, про зобов'язання сплатити узгоджені суми податкового боргу, однак відповідач не сплатив вказану суму штрафних санкцій, тому станом на 30.11.2017 року за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 17 000 грн.

Враховуючи, що відповідач добровільно не сплачує вказаний податковий борг, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу в примусовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового боргу є узгодженої однак самостійно позивачем не погашається.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 54.5. ст. 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що відповідач оскаржив до суду рішення про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №000204000.

Згідно п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 по справі №824/905/16 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" № 000204000 від 17.10.2016.

Оскільки постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 по справі №824/905/16 набрала законної сили, грошове зобов'язання визначене рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" № 000204000 від 17.10.2016 є узгодженим.

Посилання відповідача на ухвалу Вищого адміністративного суду України по справі К/800/18445/17 (№824/905/16) від 07.06.2017, якою відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017, суд не вважає доказом неузгодженості вказаного рошове зобов'язання відповідача, адже постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 набрала законної сили, а її виконання не було зупинено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, з метою погашення податкового боргу, відповідно до статті 59 ПК України, як встановлено судом, 31.10.2016 контролюючим органом складено та надіслано на адресу ФОП ОСОБА_2 податкову вимогу №31670-17, згідно з якою, загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими податковими зобов'язаннями станом на 30.10.2016 становила 17 000 грн.

Пункт 60.1 ст.60 ПК України визначає випадки за яких податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними:

60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Станом на час направлення податкової вимоги №31670-17 від 31.10.2016 жодна із вказаних у п.60.1 ст.60 ПК України обставини не існувала, а тому відсутні підстави вважати відкликаними рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" № 000204000 від 17.10.2016 та податкову вимогу №31670-17 від 31.10.2016.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи що відповідач має податковий борг на загальну суму 17 000 грн, який самостійно не сплачує, наявні підстави для стягнення даного боргу з відповідача.

Щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Станом на час звернення позивача до суду із даним позов строки звернення до суду визначались ст.99 КАС України (в редакції до 15.12.2017).

Так, згідно ст.99 КАС України (в редакції до 15.12.2017) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зауважує, що строк звернення податкових органів до суду із позов про стягнення податкового боргу передбачений ст. 102 ПК України.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

За змістом ст.14 ПК України момент виникнення податкового боргу визначається наступним днем після спливу строків для сплати платником податків узгодженого грошового/податкового зобов'язання.

Оскільки, податковий борг у відповідача виник 06.05.2017 (наступний день після набрання законної сили постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.05.2017 по справі №824/905/16), а позивач звернувся до суду із даним позовом 14.12.2017, колегія суддів вважає, що позивач звернувся до суду в межах строку передбаченого законом.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.