Справа № 461/5970/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/10821/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів СвятецькогоВ.В., ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС про скасування постанов в справі про порушення митних правил,-

суддя в суді першої інстанції ОСОБА_4,

час ухвалення рішення: 10:33:25 год.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанови у справі про порушення митних правил №3222/20900/17, №3223/20900/17, №3224/20900/17 від 31.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 481 МК України, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 22.09.2017 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, вважає, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не було дотримано строків, визначених частиною 1 статті 380 МК України, вивезення транспортних засобів за митну територію України. Про причини не вивезення транспортного засобу, позивач митний орган не повідомив. Провадження в даній справі про порушення митних правил здійснювалося відповідно до вимог МК України.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.07.2017 року близько 20 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_5 Prochnicki Mariusz Marian прямував в якості пасажира у приватну поїздку з України до ОСОБА_5 автомобілем, який йому не належить, марки «Audi A3», реєстраційний номер DW246PF, через митний пост «Рава-Руська» Львівської миниці ДФС,смугою руху «зелений коридор».

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу в ПІК «Інспектор» спрацювала АСАУР, згідно інформації якої 14.08.2015 року громадянин Prochnicki М.М.(ОСОБА_2М.) ввіз на митну територію України у митному режимі «Тимчасове ввезення» через п/п «Рава-Руська-Хребенне» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки «Nissan» , реєстраційний номер DWL82UF ( країна реєстрації ОСОБА_5) VIN:JN1WBYD21U0118993, 18.08.2015 року, громадянин ОСОБА_2М.) ввіз на митну територію України через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС в митному режимі «Тимчасове ввезення» транспортний засіб марки «Nissan», реєстраційний номер LPAV826, VIN: JN1WBYD21U0115232, 22.08.2015 року громадянин Prochnicki М.М. ввіз на митну територію України через п/п «Краківець-Корчова» Львівської митниці ДФС у митному режимі «Тимчасове ввезення» транспортний засіб марки «Citroen», реєстраційний номер DUUP500 (країна реєстрації Німеччина) VIN:VF7GCWJYB94176992.

На підставі цього в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 винесено оскаржувані постанови, якими визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму17000,00 грн.

Суд першої інстанції приймаючи рішення у даній справі виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови посадова особа, уповноважена вирішувати справу, не врахувала характеру та специфічних обставин вчиненого правопорушення, особу винного, що суттєво та значно зменшує, або навіть нівелює ступінь його вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є пацієнтом консультації психічного здоровя, йому встановлено діагноз: розумова відсталість легкого ступеня F70.0, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою недержавного закладу охорони здоровя «Психо-Мед».

Рішенням Повітової комісії з надання інвалідності ОСОБА_2 зараховано до ступеня інвалідності «значний» та він отримує допомогу для догляду інвалідові.

З витягу з історії хвороби ОСОБА_2 перебував в Отоларингологістичній клініці в Любліні з діагнозом злоякісна пухлина лівої щелепи і лівої очниці, дефект перегородки передсердя.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки позивач не має водійських прав.

Відповідно до частини третьої статті 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наявність, стан товарів, що перебувають у режимі тимчасового ввезення, а також їх цільове використання контролюються митними органами із застосуванням форм митного контролю, визначених статтею 336 Митного кодексу.

Для забезпечення контролю за товарами, що перебувають у митному режимі тимчасового ввезення, а також обміну інформацією між митними органами щодо таких товарів використовуються ЄАІС, до якої вноситься інформація про митні формальності, що виконуються щодо тимчасово ввезених товарів.

Інформація до ЄАІС вноситься посадовою особою митного органу, яким здійснюється відповідна митна формальність, невідкладно після її виконання.

Згідно з частин 1, 2, 5, 6 статті 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Статтею 192 Митного кодексу України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

Відповідно до частини 5 розділу VIII наказу Міністерства фінансів №657 від 31 травня 2012 року «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Отже,законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657 (далі - Порядок №657) до обставин непереборної сили віднесено надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Порядок №657 передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Крім того, згідно частини 1 статті 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною 1 статті 469, статті 470, частиною 3 статті 478, статті 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно з даними ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМС України, транспортні засоби марки «Nissan» реєстраційний номер DWL82UF, «Nissan» реєстраційний номер LPAV826, Citroen» реєстраційний номер DUUP500 з митної території України станом на 06.07.2017 року позивачем не вивозилися та у інший митний режим, згідно з законодавством, не поміщені.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Зміст вказаної норми не містить вичерпного переліку порушень митних правил, які є триваючими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Правопорушення, передбачене статтею 481 МК України, щодо не вивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Враховуючи триваючий характер правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 481 МК України, зважаючи на дату виявлення правопорушення митним органом та дату винесення оскаржуваної постанови, відповідачем не порушено строк накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доказано факту порушення позивачем порядку вивезення транспортних засобів за межі митної території України та вчинення правопорушення передбаченого частиною 3 статті 481 МК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що при винесенні постанов посадовими особами митного органу не зясовано чи було вчинене адміністративне правопорушення саме ОСОБА_2, не встановлено особу правопорушника, який являється інвалідом, отримує допомогу від польського уряду.

Відповідач в судове засідання не зявився і не представив суду будь які докази окрім постанов про порушення митних правил, про те, що позивач вчинив вказане правопорушення.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Згідно частини 3 статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 272, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення .

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 22.09.2017 року у справі № 461/5970/17 за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС про скасування постанов в справі про порушення митних правил залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_1
Повне судове рішення складено 19.06.2018 року.