Справа № 821/134/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/134/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Басматі" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року, прийняте у відкритому судовому засіданні о 10:30 в м. Одесі, повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.02.2018 р., по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Басматі" до Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо винесення наказу №3886/5 від 06.12.2017 року;

- скасувати наказ Міністерства Юстиції України №3886/5 від 06.12.2017 року;

- визнати дії Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації щодо розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 14.11.2017 року, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 14.11.2017 року за № М-28201 та доповнень до неї від 29.11.2017 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 01.12.2017 року за №36410-0-33-17;

- скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації щодо розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 14.11.2017 року, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 14.11.2017 року за № М-28201 та доповнень до неї від 29.11.2017 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 01.12.2017 року за №36410-0-33-17;

- стягнути з відповідачів солідарно на користь ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Басматі" судовий збір у розмірі 3524,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі висновків Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія) спірним наказом Мін'юсту №3886/5 від 06.12.2017 року "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" скасовані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.07.2017 року № 36195324, 36196355, 36196058, прийняті державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковшом М.В. та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів про інші речові права (права оренди), які внесені на підставі цих рішень, якими повторно зареєстровано право оренди за ТОВ "СП "Басматі". Вважає наказ протиправним, оскільки договірні відносини позивач не мав бажання припиняти, а угоди про розірвання договорів оренди були підроблені невідомо ким. Проте, коли позивач дізнався про існування вказаних підробних угод, то негайно звернувся до правоохоронних органів за фактом підробки документів. З вказаних підстав державна реєстрація права оренди за договорами від 22.09.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ "СП "Басматі" була державним реєстратором здійснена повторно. Крім того, позивач посилається на адміністративну справу № 821/405/17 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Крамаренко Т.А., третя особа - ТОВ "СП "Басматі" про скасування рішень, зазначаючи, що дані рішення, а також сама державна реєстрація речових прав була предметом оскарження третьою особою у березні 2017 року, по якій судом надано оцінку та рішення суду набрало законної сили. Також вважає, що третій особі було відомо про реєстрацію договорів оренди після їх припинення на підставі ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 року, а тому скарга була подана із пропуском строку. З поданої відповіді на відзив вбачається, що позивач вважає, що скарга не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст. 37 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень", висновок Комісії не містить доводів та відомостей щодо наданих заперечень позивачем на скаргу, а відповідач не повідомив позивача про розгляд скарги та постановлене рішення за її розглядом.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і постановити у справі нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги доводи позивача про несвоєчасне повідомлення ТОВ СП «Басматі» про розгляд скарги та постановлене рішення за її розглядом, посилаючись на те, що вказаний факт спростовується наявними в матеріалах справи документами. Крім того, апелянт зазначає, що скарга та доповнення до неї, які були подані представником ОСОБА_1 взагалі не могла бути розглянута відповідачами, оскільки не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач стосовно законності наказу № 3886/5 від 06.12.2017 року зазначив, що комісія, розглянувши скаргу, подані скаржником документи, перевіривши відомості, що містяться в Державному реєстрі прав, встановивши обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, вирішила, що скарга підлягає задоволенню, оскільки суб'єктом оскарження при розгляді заяв та прийнятті оскаржуваних рішень всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав, не встановлено належним чином відповідність законодавству Договорів оренди.

Таким чином, скасування оскаржуваних рішень, записів у Державному реєстрі прав щодо Земельних ділянок є єдиним способом поновлення прав скаржника. Крім того, посилання позивача, що оскаржуваний висновок комісії не містить доводів та відомостей щодо повідомлення зацікавлених осіб про розгляд скарги є безпідставним, оскільки судом встановлено, що 24 листопада 2017 року на адресу ТОВ «Басматі» направлено лист за № 2/11-28201/142, в якому повідомлено про надходження до Міністерства юстиції України скарги ОСОБА_1 В даному листі зазначено, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації буде опубліковано в підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скаргу сфері державної реєстрації» рубрики «Послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату ііністерства юстиції України (пйр:тіп]изі.§оу.иа/сІсІг.). Як встановлено судом, Комісія розмістила відповідне оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту. Отже, висновок Комісії є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам чинного законодавства. Також вважають, що посилання позивача на кримінальне провадження № 0002570 від 15.07.2017 є недоречним та безпідставним, оскільки судом досліджено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_5 звернулася до Корабельного відділу поліції щодо прийняття мір до невстановленої особи, яка підробила договори оренди земельних ділянок. Тому, погоджуюсь з судом щодо критичного ставлення до позиції позивача, що з вказаних підстав державна реєстрація права оренди між ОСОБА_1 та ТОВ «Басматі» здійснена повторно. У державного реєстратора відсутні повноваження на здійснення державної реєстрації повторно.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа зазначила, 06.12.2017 року Міністерство юстиції України прийняли наказ №3886/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяжень». Третя особа вважає, що наказ прийнято у відповідності до Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015року №1128. Не відповідає дійсності і позиція апелянта стосовно неповідомлення його про розгляд скарги, оскільки під час розгляду скарги представник позивача дану інформацію спростовував, крім того, до матеріалів позовної заяви позивач надав копію скарги та листи Комісії про те, що необхідно слідкувати за датою розгляду скарги на сайті.Також третя особа вважає надуманою позицію апелянта стосовно того, що скарга не могла бути розглянута відповідачем, оскільки в ній не зазначено повне найменування представника скаржника, хоча вона була подана і підписана саме представникам, вважає, що це не є грубим порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки в переліку до скарги містилася нотаріально посвідчено довіреність на подачу та підписання скарги, а отже представник був повноважним. З апеляційної скарги взагалі не вбачається, які норми матеріального чи процесуального права порушені судом при винесенні рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Від сторін не надійшло клопотань про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, у зв`язку з чим справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 листопада 2017 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 вх. №1526/10 від 14.11.2017 року на реєстраційні дії та рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша М.В. щодо реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Скарга мотивована тим, що державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області зареєстроване інше речове право на 3 припинених договори оренди земельних ділянок на неправомірних підставах. За результатами вчинених дій державним реєстратором внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: № 36195324, № 36196355 та № 36196058 від 18.07.2017 року.

04 грудня 2017 року Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 представника ОСОБА_1 від 14.11.2017 року на рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області встановила наступне. Підставою для прийняття оскаржуваних рішень державним реєстратором Ковш М.В. стали припинені договори оренди земельних ділянок від 22.09.2016. Комісія зазначила, що між ТОВ "СП "Басматі" та скаржницею було підписано угоди про дострокове розірвання від 10.07.2017 року договорів оренди земельних ділянок та відповідно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі цих угод 14.07.2017 року суб'єктом оскарження прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з якими припинено інше речове право (право оренди) на підставі договорів оренди. Однак у цей день, 14.07.2017 року суб'єктом оскарження за договорами оренди відповідно до оскаржуваних рішень знову зареєстровано інше речове право (право оренди) за ТОВ "СП "Басматі".

Відповідач мотивував спірне рішення тим, що державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області при прийнятті оскаржуваних рішень всупереч законодавству договорів оренди, так як вказані договори не підтверджують набуття ТОВ "СП "Басматі" інших речових прав (права оренди) на земельні ділянки, оскільки згідно з угодами про розірвання договори оренди достроково розірвані, у зв'язку з чим не відмовлено у державній реєстрації іншого речового права (права оренди) за ТОВ "СП "Басматі" на земельні ділянки. (ст. 10, 18, 24, 27 Закону, пункти 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1127).

06 грудня 2017 року наказом Мін'юсту "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" №3886/5, відповідно до п.12 ч.6 ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.12 Порядку № 1128 задоволено скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 14.11.2017 року у повному об'ємі та скасовано прийняті державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 36195324, № 36196355, № 36196058 від 18.07.2017 року. Виконання наказу покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбула до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Заявник - власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав (абз.2 п.3 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі (п.8 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав (п.9 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна (абз.3 ч.5 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації встановлені статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно із частиною першою вказаної статті Закону, державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності та речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону.

Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі.

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом (ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно з положеннями частини другої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (п.1 Порядку № 1127).

Під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника на підставі передбаченого Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документа, що посвідчує таку особу.

У разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор, уповноважена особа перевіряє обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи.

Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи, перевіряється на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за допомогою порталу електронних сервісів (абз.1, 4, 5 п. 8 Порядку № 1127).

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч. 4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком (п.40 Порядку №1127).

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно (п.1,14 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Таким чином, законодавець надає державному реєстратору певний комплекс прав для належного виконання своїх функцій, але при цьому такі права обмежуються законодавчо встановленими обов'язками. Так, державний реєстратор повинен в обов'язковому порядку встановити відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав, а також отримати інформацію з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, речові праві, на які підлягають реєстрації.

В матеріалах справи наявні договори оренди земельних ділянок від 22 вересня 2016 року, які укладені між позивачем та гр. ОСОБА_1 Одночасно з договорами надано акти прийому-передачі земельних ділянок від 22 вересня 2016 року, а також угоди про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок від 22 вересня 2016 року. В усіх додаткових угодах до договорів оренди земельних ділянок від 22.09.2016 року в п.4 передбачено, що ці додаткові угоди набирають чинності з моменту їх державної реєстрації. В матеріалах справи наявні докази проведення державної реєстрації припинення іншого речового права за такими угодами.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на кримінальне провадження № 0002570 від 15.07.2017 року та пояснення позивача щодо підробки угод про дострокове розірвання договорів оренди, оскільки, як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, гр. ОСОБА_5 звернулася до Корабельного відділу поліції щодо прийняття мір до невстановленої особи, яка підробила договори оренди земельних ділянок. Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що з вказаних підстав державна реєстрація права оренди між ОСОБА_1 та ТОВ "СП "Басматі" здійснена повторно, а у державного реєстратора відсутні повноваження на здійснення державної реєстрації повторно.

У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (п. 2, 3, 5 ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийнявши рішення про припинення іншого речового права (права оренди) державний реєстратор не мав повноважень на прийняття рішень щодо реєстрації іншого речового права (права оренди) за припиненими договорами оренди від 22.09.2016 року.

Апелянт зазначає, що відповідно до ч.8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмету спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін, наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Однак, як вбачається з постанови Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 821/405/17 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень відділу державної реєстрації Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Крамаренко Тетяни Анатоліївни, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Басматі" про визнання протиправними та скасування рішень, скасування державної реєстрації прав оренди земельних ділянок. Постанова набрала законної сили 06.11.2017 року.

Таким чином, при дослідженні судових рішень, колегією суддів встановлено, що в них різний предмет оскарження.

Так, в постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 року предметом спору були рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень відділу державної реєстрації Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Крамаренко Тетяни Анатоліївни від 04.10.2016 року, а в скарзі скаржник просить скасувати рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша Максима Вікторовича від 18.07.2017 року.

Судом досліджено ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 року (справа № 821/405/17) за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки представником позивача дана ухвала не надавалась. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що на момент звернення зі скаргою у скаржника сплинув строк на оскарження рішень державного реєстратора, оскільки скаржниці станом на 23.08.2017 року було відомо про реєстрацію договорів оренди після припинення їх реєстрації за підробленими угодами.

Колегія суддів вважає безпідставними такі твердження апелянта, оскільки ухвалу було постановлено у порядку письмового провадження, по-друге, зі змісту ухвали не вбачається інформації про реєстрацію припинених договорів оренди. Інших доказів на підтвердження даних фактів представником позивача не надано.

Судом досліджено ухвалу про відкриття провадження у справі № 654/3581/17 Голопристанського районного суду Херсонської області від 02.01.2018 року, якою апелянт обґрунтовує наявність спору між тими ж сторонами і про той же предмет, що є підставою для відмови у задоволенні скарги. Суд не приймає доводи апелянта з даного приводу, оскільки ухвалу постановлено 02.01.2018 року, а наказ прийнято 06.12.2017 року. Крім того, як вбачається із тексту ухвали предметом позову є спонукання виконання умов договору оренди земельних ділянок, що за своїм змістом не є тотожним для подання скарги.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що відповідач не повідомив позивача про розгляд скарги та постановлене рішення за її розглядом, оскільки дане твердження спростовується наявними в матеріалах справи документами.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (ч.9 ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

На виконання вказаного припису, постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25 грудня 2015 року затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок № 1128), п. 2 якого визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року № 37/5 затверджено Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, зареєстроване в Мін'юсті від 13 січня 2016 року за № 42/28172 (далі - Положення №37/5).

В даному випадку, законодавець пов'язує можливість розгляду відповідної скарги по суті з можливістю встановлення зі змісту останньої та доданих до неї документів факт порушення прав у результаті прийняття рішення державного реєстратора.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку №1128, розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у п. 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Разом з тим, відповідно до п. 8 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Пунктом 3 Розділу ІІІ "Порядок роботи комісії" "Положення про комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації", який затверджено наказом Міністерства юстиції України №37/5 від 12.01.2016 року, передбачено обов'язок комісії повідомити усіх заінтересованих осіб про порядок денний запланованого засідання, дату, час і місце його проведення, а також надіслати членам комісії та зазначеним особам матеріали в електронному або паперовому вигляді.

Так, відповідно до п. 9 Порядку під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів.

Відповідно до п. 11 Порядку копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

З матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2017 року на адресу ТОВ "СП "Басматі" направлено лист №2/11-28201/142, в якому повідомлено про надходження до Міністерства юстиції України скарги ОСОБА_1. В даному листі зазначено, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації буде опубліковано в підрозділі "Засідання Комісії" розділу "Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації" рубрики "Послуги" на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України (http://ddr.minjust.gov.ua) за посиланням з офіційного сайту Мін'юсту (https://minjust.gov.ua).

Як встановлено судом, Комісія розмістила відповідне оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту.

Пункт 10 Порядку встановлює, що суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

В даній нормі законодавець наділяє Комісію певною альтернативою, при обранні способу повідомлення осіб про розгляд скарги по суті, що зумовлюється використанням виразу "в один з таких способів". Вимога апелянта про необхідність використання Комісією всіх трьох способів повідомлення сторін про час і місце розгляду скарги по суті є помилковою.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України. (ч.6 ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Рішення, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та підпунктами "а" - "в" пункту 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", виконуються суб'єктом розгляду скарги у межах компетенції, визначеної Законами (п.15 Порядку №1128).

На виконання вищезазначених вимог, Міністерством юстиції України видано наказ № 3886/5 від 06.12.2017 року "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування наказу Мін'юсту № 3886/5 від 06.12.2017 року "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", оскільки в діях Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, у тому числі і при складенні висновку з розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 вх. №1526/10 від 14.11.2017 року відсутні порушення законодавства.

Відповідно до п.12. Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Таким чином, висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації який позивач просить визнати протиправним, не є рішенням суб'єкта владних повноважень (нормативно-правовим актом індивідуальної дії), яке тягне за собою правові наслідки відносно позивача, не спрямоване на регулювання тих чи інших суспільних відносин і не має обов'язкового характеру для позивача.

Тому висновок не набуває статусу рішення в розумінні пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, навіть, якщо він складений у імперативному вигляді.

З огляду на вищ6езазначене, вірним є висновок суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог..

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство "Басматі» - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик