Справа № 461/5781/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/1428/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Обрізка І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові клопотання ОСОБА_1 про відмову від позову в частині позовних вимог у справі за апеляційною скаргою Апеляційного суду Львівської області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2017 року, ухвалене суддею Лялюк Є.Д., 16:50:51, м. Львів, у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Апеляційного суду Львівської області про визнання дій незаконними та зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

18.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Апеляційного суду Львівської області, в якому просить:

визнати неправомірними дії відповідачів щодо не включення до довідки (додатку 2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України) даних про отримання у 2016 році допомоги на оздоровлення та про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням даних про отриману допомогу на оздоровлення;

зобовязати Апеляційний суд Львівської області видати їй довідку згідно додатку 2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 26 вересня 2016 року, а також аналогічну довідку для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 1 грудня 2016 року для подання у Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова з метою перерахунку щомісячного грошового утримання з врахуванням даних про отриману допомогу на оздоровлення у 2016 році;

зобовязати Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з моменту звернення до органів Пенсійного фонду України 27 вересня 2016 року.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2017 року позов задоволено. Визнано дії Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Апеляційного суду Львівської області щодо не включення до довідки (додатку 2 Порядку подання документів для начення (перерахунку) і виплати щомісячного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України) даних про отримання ОСОБА_1 у 2016 році допомоги на оздоровлення та про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням даних про отриману допомогу на оздоровлення неправомірними. Зобовязано Апеляційний суд Львівської області видати ОСОБА_1 довідку згідно додатку 2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного шового утримання з 26 вересня 2016 року, а також аналогічну довідку для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 грудня 2016 року для подання у Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова з метою перерахунку місячного грошового утримання з врахуванням даних про отриману допомогу на оздоровлення 2016 році. Зобовязано Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 з моменту звернення до органів Пенсійного фонду України 27 вересня 2016 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що стаття 41 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, оскільки із неї сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, доводи відповідачів, про те, що матеріальна допомога на оздоровлення не враховується при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є безпідставними.

Отже, відповідач повинен був перерахувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням отриманої довідки Апеляційного суду Львівської області №07.24/70/17 від 21 червня 2017 року починаючи з 01 липня 2017 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його ухваленим з порушенням норм матеріального права, Апеляційний суд Львівської області оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог до Апеляційного суду Львівської області.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року та згідно статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIIІ суддівська винагорода регулюється цим Законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, а відтак застосування до спірних правовідносин положень Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який регламентує нарахування та обчислення пенсій (а не щомісячного довічного грошового утримання судді), є неправомірним.

За ч.1 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, при цьому частиною 2 вказаної статті встановлено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Порядок, підстави призначення та розмір щомісячного довічного грошового утримання судді визначаються Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та з огляду на вказані вище норми законодавства, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до суддівської винагороди.

До закінчення апеляційного розгляду справи, 18 червня 2018 року до суду апеляційної інстанції позивачем подано клопотання про відмову від позову в частині позовних вимог до Апеляційного суду Львівської області, визнання нечинним рішення суду першої інстанції та закриття провадження у даній справі.

Учасники справи в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від учасників справи, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши справу та доводи заяви, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що клопотання позивача про відмову від позову в частині позвних вимог підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої ст.47 КАС України крім прав та обов'язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

У відповідності до частин першої-третьої ст.189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Статтею 314 КАС України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного провадження. У разі відмови від позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що клопотання позивача про відмову від позову в частині позовних вимог та закриття провадження у справі не порушує права, свободи або інтереси інших осіб, а тому дана відмова від позову може бути прийнята судом.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

За таких обставин, враховуючи положення ст.189, 314, 315 КАС України, а також те, що обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі в частині позовних вимог, зокрема, відмова позивача від позову в частині позовних вимог до до Апеляційного суду Львівської області, виникли після винесення рішення Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2017 року, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про можливість прийняття відмови ОСОБА_1 від адміністративного позову в частині позовних вимог, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає визнанню нечинним в частині відмови від позову, а провадження у справі в цій частині закриттю.

Керуючись ст.ст. 189, 229, 311, 313, 314, 315, 319, 321, 325, 329 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про відмову від позову в частині позовних вимог до Апеляційного суду Львівської області задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Апеляційного суду Львівської області згідно з клопотанням про відмову від позову.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2017 року у справі №461/5781/17 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Апеляційного суду Львівської області про визнання неправомірними дій Апеляційного суду Львівської області та зобовязання Апеляційного суду Львівської області видати ОСОБА_1 довідку згідно додатку 2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 26 вересня 2016 року, а також аналогічну довідку для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 грудня 2016 року для подання у Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова з метою перерахунку місячного грошового утримання з врахуванням даних про отриману допомогу на оздоровлення 2016 році визнати нечинним та провадження у справі у вказаній частині закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення складено 19.06.2018р.