Справа № 727/523/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/523/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ярема Л.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

21 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Гарбуз Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2018 року (місце складання м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2018 року позивач - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив скасувати постанову серії ВР № 231564 від 11.04.2018 у справі про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у нього не було можливості у строки передбачені ст. 95 МК України вивезти транспортний засіб через обставини, які не залежали від його волі, а оскаржувана постанова та протокол про порушення митних правил складались без його повідомлення, йому не було роз'яснено його прав, у зв'язку із чим вважає дану постанову незаконною.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову в справі про порушення митних правил № 0249/401000/17 від 23 червня 2017 року, винесену заступником начальника Вінницької митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень, а справу про порушення митних правил направлено на новий розгляд до Вінницької митниці ДФС України.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, запрошення та повідомлення про складання протоколу та сам протокол про порушення митних правил (із зазначенням дати, часу та місця розгляду справи) були отримані особисто гр. ОСОБА_4, у Вінницької митниці ДФС не було підстав вважати, що вказані документи отримані іншими особами, а тому ОСОБА_4 був повідомлений належним чином про порушення відносно нього адміністративної справи та її розгляду. Крім того, позивачем не повідомлено про наявність аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб для застосування положень ст. 460 МК України.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_6 було надіслано запрошення від 30 березня 2017 року № 878/02-80-20-03 про виклик до Вінницької митниці ДФС на 11 квітня 2017 року о 10 год. 00 хв. з метою проведення опитування з приводу не вивезення автомобіля марки "PEUGEOT 307", реєстраційний номер ORBJ612 у встановлений ст. 95 МК України термін, та вирішення питання про складання відносно нього протоколу про порушення митних правил (а.с. 18).

Позивач не з'явився в зазначений час і дату до Вінницької митниці ДФС, у зв'язку із чим йому було повторно направлено запрошення від 12 квітня 2017 року № 1040/02-80-20-03 про виклик до Вінницької митниці ДФС на 04 травня 2017 року о 10 год. 00 хв. (а.с. 21).

04 травня 2017 року відносно ОСОБА_4 у його відсутності було складено протокол про порушення митних правил № 0249/401000/17, оскільки ним було перевищено встановлений ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України десятиденний термін доставки транспортного засобу "PEUGEOT 307", реєстраційний номер ORBJ612, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів (митниці призначення) (а.с. 12-15).

Після складання даного протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_4 було направлено повідомлення з приводу його складання та зазначено, що справа про порушення митних правил № 0249/40100/17 від 04 травня 2017 року розглядатиметься 23 червня 2017 року об 11 год. 00 хв. (а.с. 23-24).

23 червня 2017 року за відсутності позивача заступником начальника митниці начальником управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_5 винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0249/401000/17, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. (а.с. 9-11).

Із постанови вбачається, що 14.02.2017 позивач ввіз на митну територію України транспортний засіб марки "PEUGEOT 307", реєстраційний номер ORBJ612 (Р.Молдова), кузов № НОМЕР_1 в режимі "транзит" з метою особистого користування через митний пункт пропуску "Могилів-Подільський-Отач" митного поста "Дністер" Вінницької митниці ДФС. Однак станом на 04.05.2017 відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території України вказаного транспортного засобу, у зв'язку із чим ОСОБА_4 перевищив встановлений ч. 1 ст. 95 МК України строк доставки даного транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів більше, ніж на десять діб.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності розглянута за його відсутності, при цьому відсутні належні докази, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду її справи, протокол складений за її відсутності, з протоколом особа не ознайомлена та копія протоколу їй не вручена, оскільки з 18 лютого 2017 року ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні злочину та офіційно особа перебуває до цього часу в Державній установі "Чернівецька установа виконання покарань (№33)", куди йому повідомлення про розгляд справи митним органом не надходили.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України (далі - МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Згідно з ч. 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил: офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Положеннями ст. 498 МК України визначено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно з ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Таким чином, наведені вище правові норми закріплюють процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі, право надати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу, отримати копію протоколу, на участь у розгляді її справи, користуватися іншими правами, передбаченими ст. 498 МК України.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно належного повідомлення позивача про порушення відносно нього адміністративної справи та її розгляду, колегія суддів враховує наступне.

Так, апелянт вказує на те, що запрошення та повідомлення про складання протоколу та сам протокол про порушення митних правил (із зазначенням дати, часу та місця розгляду справи) були направленні за місцем реєстрації позивача і отримані особисто ОСОБА_4, а відтак у Вінницької митниці ДФС не було підстав вважати, що вказані документи отримані іншими особами і ОСОБА_4 не повідомлений належним чином про порушення відносно нього адміністративної справи та дати і часу її розгляду.

На підтвердження вказаної позиції відповідачем додано до апеляційної скарги копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, відповідно до яких слідує, що позивач особисто отримав наведені вище документи (а.с. 114-116).

В той же час, з матеріалів справи слідує, що фактично митним органом справа про притягнення ОСОБА_4 розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому відсутні належні докази, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду її справи, протокол складений за її відсутності, з протоколом особа не ознайомлена та копія протоколу їй не вручена, оскільки з 18 лютого 2017 року позивач був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні злочину та офіційно особа перебуває до цього часу в Державній установі "Чернівецька установа виконання покарань (№33)", куди йому повідомлення про розгляд справи митним органом не надходили.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, який складений старшим слідчим СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4. було затримано 18 лютого 2017 року о 04 год. 37 хв. (а.с. 26-30).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2017 року відносно позивача було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Чернівецька установа виконання покарань (№33)", який неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м.Чернівці.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2017 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 січня 2018 року (а.с.31-34).

Постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУ НП в Чернівецькій області від 18 лютого 2017 року транспортний засіб марки "PEUGEOT 307", реєстраційний номер ORBJ612 визнано речовим доказом та залишено на зберігання на території Шевченківського ВП ЧВП ГУ НП в Чернівецькій області (а.с. 35).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що на даний час в Шевченківському районному суді м.Чернівці перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що хоча і відповідачем надані повідомлення про вручення за місцем реєстрації позивача запрошень для складання протоколу та розгляду справи за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Горького, 264/4, але особисто ОСОБА_4 не мав реальної змоги їх отримати через причини наведені вище, у зв'язку із чим безпосередньо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що факт відсутності належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, у зв'язку із чим останній не мав змоги реалізувати надані йому процесуальні права, зокрема, право на захист, право на особисту участь чи участь його представника під час розгляду справи про порушення митних правил, є достатньою підставою для скасування постанови від 23 червня 2017 року №0249/401000/17 і доводи апеляційної скарги не спростовують вказаної обставини.

Щодо доводів апелянта про те, що позивачем не було належним чином повідомлено про наявність аварії, дії обставин непереборної сили або про протиправні дії третіх осіб для застосування положень ст. 460 МК України, то суд апеляційної інстанції вказує на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Водночас, п. 2 ч. 1 ст. 192 МК України встановлює, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981.

Згідно цього Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п.п. "в" п. 2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України 17 листопада 2005 року № 1118, обставинами непереборної сили є: смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Згідно з п. 2 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Відтак, апелянт зазначає, що безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, є повідомлення митного органу про факт аварії чи дії непереборної сили з метою перевірки митним органом вказаних обставин.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що обрання позивачу запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Чернівецька установа виконання покарань (№33)" не підпадає під визначення непереборної сили, як надзвичайної та невідворотної події, що виникла незалежно від волі особи, однак створює для позивача реальні перешкоди у можливості повідомити митний орган про наявність інших обставин, що унеможливлюють вивезення за межі митної території України вказаного транспортного засобу.

Судова колегія також враховує, що оскільки ОСОБА_4 не був повідомлений про порушення відносно нього справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України, то останній не мав змоги надати свої пояснення щодо неможливості виконання зобов'язання з дотримання умов митного режиму "транзит" відносно спірного транспортного засобу в ході розгляду справи про порушення митних правил.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду даної адміністративної справи відповідачу стало відомо про причини, через які позивач не мав змоги вивезти транспортний засіб марки "PEUGEOT 307", реєстраційний номер ORBJ612 за межі митної території України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують позиції суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання незаконною та скасування постанови від 23 червня 2017 року №0249/401000/17, а відтак вимоги апеляційної скарги не можуть бути задоволені судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 червня 2018 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.