Справа № 487/6078/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 487/6078/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Гаврасієнко В.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Танасогло Т.М., Запорожана Д.В.,

при секретарі - Андроновій Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Центральному об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, а саме: визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком, відповідно до абз. 6 п. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язання призначити позивачу пенсію.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2018 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як у позивача недостатньо страхового стажу для призначення йому спірної пенсії.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що після досягнення позивачем 55-річного віку, 14 липня 2017 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком, відповідно до абз. 6 п. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу, рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області № 6915 від 04 жовтня 2017 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, так як його страховий стаж на момент подання заяви про призначення пенсії складає 16 років 3 місяці 12 днів, замість необхідних 25 років.

В даному випадку, позивачу не зараховано до його страхового стажу наступні періоди роботи: з 14 листопада 1988 року по 02 березня 1992 року у кооперативах «Райдуга», «Зоря», «Будматеріали-1», оскільки відповідні записи в трудовій книжці не містять реквізитів розпоряджень голів кооперативів; з 04 березня 1992 року по 27 лютого 1995 року на ПП «АОСА», оскільки згідно даних управління вказане підприємство на обліку не значиться, а як наслідок неможливо підтвердити факт нарахування фонду заробітної плати та сплату страхових внесків; з 19 квітня 2006 року по 11 липня 2013 року у зв'язку з отриманням допомоги на доньку-інвада з дитинства, оскільки за індивідуальними відомостями про застраховану особу відсутні нарахування заробітної плати та страхового стажу за цей період.

Не погоджуючись з отриманою відмовою позивач звернуся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про задоволення позовних вимог та зобов'язано пенсійний фонд здійснити призначення спірної пенсії позивачу, з огляду на наступне.

В даному випадку, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 16 ЗУ , ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз. 6 пункту 3 розділу XV ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов'язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов'язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов'язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, інваліда війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов'язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, інваліда війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого та сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов'язаних, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стражу для призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року за № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судовою колегією встановлено, що підставою для відмови у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком, передбаченої абз. 6 пункту 3 розділу XV ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», стало не підтвердження частини записів у його трудовій книжці, що дають право на призначення такої пенсії, належними доказами.

В даному випадку, необхідними умовами для призначення спірної пенсії для чоловіків є наявність статусу учасника бойових дій, досягнення 55 років, наявність страхового стажу не менше 25 років.

В свою чергу, у межах спірних правовідносин пенсійним органом не заперечується наявність у позивача статусу учасника бойових дій, а також факту досягнення ним 55 років, станом на момент подання заяви про призначення спірної пенсії.

При цьому, підставою для відмови у призначенні позивачу спірної пенсії став висновок пенсійного органу про наявність у позивача лише 16 років страхового стажу, замість необхідних 25 років.

Між тим, основним документом, який підтверджує стаж роботи особи є її трудова книжка, в свою чергу, надання інших відомостей є факультативної вимогою для підтвердження наявних в трудовій книжці записів.

В даному випадку, позивачу відмовлено у зарахуванні до його стажу, який дає право на призначення дострокової пенсії, частини періодів його роботи, а саме: з 14 листопада 1988 року по 02 березня 1992 року у кооперативах «Райдуга», «Зоря», «Будматеріали-1», оскільки відповідні записи в трудовій книжці не містять реквізитів розпоряджень голів кооперативів; з 04 березня 1992 року по 27 лютого 1995 року на ПП «АОСА», оскільки згідно даних управління вказане підприємство на обліку не значиться, а як наслідок неможливо підтвердити факт нарахування фонду заробітної плати та сплату страхових внесків; з 19 квітня 2006 року по 11 липня 2013 року у зв'язку з отриманням допомоги на доньку-інвада з дитинства, оскільки за індивідуальними відомостями про застраховану особу відсутні нарахування заробітної плати та страхового стажу за цей період.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що періоди роботи позивача у кооперативах «Райдуга», «Зоря», «Будматеріали-1», а також у ПП «АОСА» підтверджуються наявними у трудовій книжці записами, що є достатньою підставою для зарахування останніх до стажу позивача.

При цьому, відсутність у вказаних записах трудової книжки номерів розпоряджень голів кооперативів щодо прийняття та звільнення позивача з роботи, за умови зазначення дат відповідних наказів, на думку колегії суддів не є достатньої підставою для позбавлення особи конституційного права на пенсійне забезпечення.

В частині періоду отримання позивачем допомоги на доньку-інвада, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягає один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров'я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

В даному випадку, згідно наявної у матеріалах справи довідки про отримання допомоги № 3108 14 липня 2017 року позивач перебував на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсації Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської, у період з 19 квітня 2006 року по 11 липня 2013 року, як одержувач державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам з нарахуванням надбавки на догляд за донькою.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що вказаний стаж підлягає до зарахування у якості страхового стажу позивача.

В свою чергу, колегією суддів не приймається у якості належного доказу у справі надана пенсійним органом до суду апеляційної інстанції довідка іншого змісту про отриману позивачем допомогу від 08 листопада 2017 року, так як така довідку не подавалась до суду першої інстанції, а також не покладалась та не могла покладатись в основу оскаржуваного рішення від 04 жовтня 2017 року про відмову у призначенні пенсії.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, так як у позивача наявний стаж, що надає йому право отримання дострокової пенсії по віку, як учаснику бойових дій.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 18 червня 2018 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Т.М. Танасогло

Д.В. Запорожан