Справа № 820/1997/18
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 р. № 820/1997/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання неправомірними дії, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просить суд, з підстав наявності неправомірних дій:

- визнати неправомірними дії Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії та скасувати відповідне рішення Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова № 119 від 17.08.2017 року;

- зобовязати Київське обєднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах згідно пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи ОСОБА_3: - електрозварником з 21.01.1992 року по 20.12.1999 року на Харківському обласному виробничому обєднанні Теплових мереж Харківтеплоенерго;

- зобовязати Київське обєднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію відповідно до пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 11.04.2017 року та провести відповідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова від № 119 від 17.08.2017 року, на думку позивача, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує його право на отримання пенсії, оскільки у позивача достатньо стажу для призначення пільгової пенсії за Списком № 2.

Відповідач, Київське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позов підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибув, проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах - робота за Списком № 2.

Рішенням відповідача № 119 від 17.08.2017 року ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні пенсії за п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - робота за Списком № 2, з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу у позивача. Пільговий стаж роботи позивача електрозварником з 21.01.1992 року по 20.12.1999 року на Харківському обласному виробничому обєднанні Теплових мереж Харківтеплоенерго зараховано не було.

Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача № 119 від 17.08.2017 року відмову у призначенні пенсії за віком по Списку №2, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами прані. - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Списки № 1,2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року, якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1,2 затверджені постановою Кабінету міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Розділом ХХХІІІ «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, передбачалася посада «електрозварник» як ручної зварки так і на автоматичних та полуавтоматичних машинах.

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені «електрозварники» ручної зварки, електрозварювапьники на автоматичних та полуавтоматичних машинах, та електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, а також на напівавтоматичних машинах.

Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, шо були чинними на період роботи особи.

Отже, така професія, як електрозварник, в спірний період була передбачена у Списках № 2.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п. 4 Порядку № 442 та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць, відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що визначені Списком № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13 та від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Відповідно до п.1, п.2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжкн або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно записів трудової книжки, ОСОБА_3 в період з 21.01.1992 року по 20.12.1999 року працював на посаді електрозварника 6 розряду на Харківському обласному виробничому обєднанні Теплових мереж «Харківтеплоенерго».

Таким чином, запис у трудовій книжці, підтверджує характер роботи позивача у спірний період за Списком №2, що надає право на включення цього періоду до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу.

Крім того, робота ОСОБА_3 електрозварником в спірний період, окрім записів у трудовій книжці, підтверджується:

- архівною довідкою Виробничого кооперативу з упорядкування документів установ, організацій, та підприємств «Архівіст» № К-1/1 від 12.01.2017 року, згідно якої в відомостях нарахування заробітної плати на Харківському обласному виробничому обєднанні Теплових мереж «Харківтеплоенерго» за 1992-1999 роки ОСОБА_3 значиться електрозварником;

- архівною довідкою Виробничого кооперативу з упорядкування документів установ, організацій, та підприємств «Архівіст» № К-1/2 від 12.01.2017 року, згідно якої відображені суми нарахованої заробітної плати ОСОБА_3 за період робот з 1992-1997 року Харківському обласному виробничому обєднанні Теплових мереж «Харківтеплоенерго»;

- довідкою Виробничого кооперативу з упорядкування документів установ, організацій, та підприємств «Архівіст» № 75 від 02.02.2017 року, згідно якої в архівному фонді Харківського обласного виробничого обєднання Теплових мереж «Харківтеплоенерго» в наказах по особовому складі (особиста справа, карточка форми Т-2) за 1992-1999 pоках ОСОБА_3 значиться (був прийнятий) електрозварником;

- архівною копією № 76 від 02.02.2017 року під яку підшито копію наказу по підприємству «Харківські теплові мережі» № 02 від 03.01.1996 року «Про атестацію робочих місць», згідно якого було визначено право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 робітникам таких спеціальностей: електрозварник ручної зварки, газозварник, електрозварник на автоматичних і полуавтоматичних машинах, занятих зварюванням в середовищі вуглекислого газу, електрогазозварник (довідка про реорганізацію додається); рішення комісії по проведенню атестації від 04.06.1996 року, згідно якого, робочі місця газо- і електрозварників в усіх структурних підрозділах обєднання ідентичні; наказ Харківського обласного виробничого обєднання Теплові мережі «Харківтеплоенерго» № 158 від 7 жовтня 1996 року «Про затвердження Переліку робочих місць, виробництва і професій з пільговим пенсійним забезпеченням згідно Списка № 2» разом із переліком, до якого входить електрозварник ручної зварки, газозварник, електрогазозварник; наказ Харківського обласного виробничого обєднання Теплові мережі «Харківтеплоенерго» від 23.03.2004 року № 28 «Про приведення найменувань посад у відповідність до Класифікатора професій», згідно якого показано відділу кадрів при оформленні пільгової пенсії вважати раніше зроблені записи «електрозварник» як «електрозварник ручної зварки», оскільки виконуваний ними характер робіт відповідає характеру робіт для електрозварника ручної зварки (робітники займались різанням і ручним зварюванням, що передбачено списком № 2 по призначенню пільгової пенсії).

Крім того, в судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які працювали електрозварниками на Харківському обласному виробничому обєднанні Теплових мереж Харківтеплоенерго. Свідки пояснили, що позивач працював електрозварником ручної зварки з 21.01.1992 року по 20.12.1999 року на Харківському обласному виробничому обєднанні Теплових мереж Харківтеплоенерго без відриву від виробництва. Також свідками зазначено, що роботи проводились щодо монтажу, тому застосування іншого типу зварки ніж ручна було неможливим.

Відсутність пільгової довідки, при підтвердженні пільгового стажу роботи іншими належними та допустимим доказами, не позбавляє позивача права на пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висвітлена в ухвалі ВАС від 16.11.2017 року К/800/27524/17.

Таким чином, позивач має достатньо трудового стажу для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, виносячи рішення від 17 серпня 2017 року про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, діяв всупереч приписам чинного законодавства, а тому такі дії та рішення є протиправними, що дає суду підстави для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на висновки суду про протиправність дій та рішення відповідача та для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо зобовязання Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах згідно пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи ОСОБА_3: - електрозварником з 21.01.1992 року по 20.12.1999 року на Харківському обласному виробничому обєднанні Теплових мереж Харківтеплоенерго та зобовязання Київського обєднананого управління Пенсійного фонду України міста Харкова призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію відповідно до пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 11.04.2017 року та провести відповідні виплати.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятих ним рішень та вчинених дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, 61027, АДРЕСА_1) до Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, 61022, м. Харків, майдан ОСОБА_2, 5 Держпром, 2 підїзд, 3 поверх) про визнання неправомірними дії, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії.

Скасувати рішення Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова від № 119 від 17.08.2017 року.

Зобовязати Київське обєднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах згідно пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи ОСОБА_3: - електрозварником з 21.01.1992 року по 20.12.1999 року на Харківському обласному виробничому обєднанні Теплових мереж Харківтеплоенерго.

Зобовязати Київське обєднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію відповідно до пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 11.04.2017 року та провести відповідні виплати.

Стягнути з Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, 61022, м. Харків, майдан ОСОБА_2, 5, Держпром, 2 підїзд, 3 поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, 61027, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 22.06.2018 року.