Справа № 809/1198/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа №809/1198/17

адміністративне провадження №К/9901/35930/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кравчука В.М.,

суддів: Гриціва М.І., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 809/1198/17 за касаційною скаргою ОСОБА_1, яка надійшла до Суду 12.03.2018, на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 (суддя - Григорук О.Б.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018 (судді Глушко І.В., Макарик В.Я., Судова-Хомюк Н.М.) у справі №809/1198/17 за позовом Приватного підприємства "Прикарпатський експрес" до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, за участю третьої особи - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

І. ПРОЦЕДУРА

1. Приватне підприємство "Прикарпатський експрес" звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №09-01-021/231 від 20.07.2017.

2. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017, залишеною без змін постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018, адміністративний позов задоволено.

3. 12.03.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга третьої особи на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018.

4. У касаційній скарзі третя особа із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувані постанови та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

5. Ухвалою Верховного Суду від 11.04.2018 відкрито провадження у справі.

6. Станом на 20.06.2018 жодних клопотань від учасників справи не надходило.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 липня 2017 року ОСОБА_1 надіслано на адресу Управління Держпраці в Івано-Франківській області копії рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2017 та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.06.2017 у справі №347/886/16 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Прикарпатський Експрес» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов'язання вчинити дії, стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди - для відповідного реагування.

8. На підставі наведених судових рішень у справі №347/886/16 Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області прийнято рішення про розгляд справи про накладення фінансових санкцій та 13.07.2017 на адресу ПП «Прикарпатський експрес» надіслано повідомлення про виклик на розгляд справи.

9. Зі змісту даного повідомлення слідує, що розгляд справи про накладення на позивача фінансових санкцій відповідно до ст. 265 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП) за порушення вимог законодавства про працю, встановлених судовими рішеннями, призначено на 20 липня 2017 року о 10:00.

10. Розгляд справи Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області проведено за відсутності представника ПП «Прикарпатський Експрес». За результатами розгляду справи про накладення фінансових санкцій, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №09-01-021/231 від 20.07.2017, якою на ПП «Прикарпатський експрес» накладено штраф у розмірі 96000,00 грн. (а.с.9-10).

11. Позивач, вважаючи постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №09-01-021/231 від 20.07.2017 протиправною, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами прийнято відповідачем протиправно та без врахування всіх обставин, які мали значення для її прийняття.

13. На думку представника позивача, висновок Управління Держпраці в Івано-Франківській області про порушення приватним підприємством "Прикарпатський експрес" статті 24 Кодексу законів про працю України через допуск ОСОБА_1 до роботи водієм без оформлення трудового договору в період з 01.09.2014 по 10.02.2015, є безпідставними та не відповідає дійсності.

14. При цьому, представник позивача зазначив, що наведені обставини були предметом судового розгляду в адміністративних справах №809/1060/16 та №809/128/17 про оскарження постанов відповідача, якими були накладені штрафи на приватне підприємство "Прикарпатський експрес", в тому числі за допуск ОСОБА_1 до роботи водієм без оформлення трудового договору в період з 01.09.2014 по 10.02.2015.

15. Івано-франківський окружний адміністративний суд постановами від 17.11.2016 та від 18.05.2017 в наведених справах №809/1060/16 та №809/128/17 визнав протиправними та скасував оскаржувані постанови відповідача, якими були накладені штрафи на приватне підприємство "Прикарпатський експрес", в тому числі за допуск ОСОБА_1 до роботи водієм без оформлення трудового договору в період з 01.09.2014 по 10.02.2015. На даний час ці судові рішення набрали законної сили.

16. З цих підстав представник позивача вважає протиправним повторне притягнення відповідачем приватного підприємства "Прикарпатський експрес" до фінансової відповідальності за одне й те саме порушення законодавства про працю. Окрім цього, представник позивача вказав на порушення Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області пункту 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, оскільки приватне підприємство "Прикарпатський експрес" отримало повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення трудового законодавства 21.07.2017, тобто на наступний день після прийняття відповідачем оскаржуваної постанови №09-01-021/231 від 20.07.2017.

17. Представник відповідача щодо задоволення позову заперечувала. Зазначала, що відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства. У задоволені позову просила відмовити.

18. Суд ухвалою від 13.11.2017 залучив ОСОБА_1 до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19. Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанції аргументували рішення наступним.

20. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» .

21. Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частини другою-сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення», визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок).

22. З наданих відомостей за результатами відстеження пересилання поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта» неможливо встановити зміст надісланих Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області поштових відправлень та адрес отримувачів.

23. Згідно з твердженнями відповідача повідомлення про виклик на розгляд 20.07.2017 справи про накладення штрафу (штрихкодовий ідентифікатор відправлення №658) було направлено на поштову адресу за місцем знаходження ПП «Прикарпатський експрес»: 78200, Івано-Франківська область, місто Коломия, вулиця І.Майданського, будинок 12, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Згідно відомостей за результатами відстеження пересилання поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта», дане поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором відправлення №658 вручене 07.08.2017. Однак, в матеріалах справи міститься конверт із даним штрихкодовим ідентифікатором відправлення №658, який адресований на поштову адресу: 78200, Івано-Франківська область, місто Коломия, вулиця Бортнянського, будинок 3, що не є місцем знаходження ПП «Прикарпатський експрес».

24. Судом встановлено невідповідність між доводами відповідача та наявними в матеріалах справи доказами на підтвердження належного повідомлення ПП «Прикарпатський експрес» про виклик на розгляд справи про накладення штрафу.

25. Зі змісту оскаржуваної постанови №09-01-021/231 від 20.07.2017 слідує, що підставами для її прийняття слугували встановлені порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України, а саме факт допуску позивачем до роботи без оформлення трудового договору в період з 01.09.2014 по 10.02.2015 водія ОСОБА_1, відповідальність за яке передбачена абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

26. Зокрема, в наведеній постанові №09-01-021/231 від 20.07.2017 відповідач покликається на те, що Косівським районним судом Івано-Франківської області встановлено факт перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах із ПП «Прикарпатський експрес» без укладення трудового договору в період з 01.09.2014 по 10.02.2015 та зобов'язано ПП «Прикарпатський експрес» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про прийняття його на роботу з 01.09.2014 і видати ОСОБА_1 належним чином оформлену трудову книжку, а також стягнути з Приватного підприємства «Прикарпатський експрес» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01.09.2014 по 10.02.2015 та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 39813 грн. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.06.2017 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Прикарпатський експрес» відхилено. Рішення Косівського районного суду від 12.04.2017 залишено без змін.

27. Водночас, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року у справі №809/1060/16, яка ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року залишена без змін, судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 03.01.2015 по 03.02.2015 не працював в ПП «Прикарпатський експрес», а проходив стажування, що підтверджується наказом директора ПП «Прикарпатський експрес» №2 від 02.01.2015 «Про проходження стажування» та цивільно-правовим договором від 02.01.2015 про стажування пасажирських перевезень ОСОБА_1 за вказаний період.

28. Тобто судом встановлено відсутність трудових відносин між ПП «Прикарпатський експрес» та ОСОБА_1 в період з 03.01.2015 по 03.02.2015 та вказаним обставинам надана правова оцінка рішенням суду, яке набрало законної сили, а відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

29. Щодо частини періоду з 01.09.2014 по 31.12.2014, під час якого, на думку відповідача, ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах із ПП «Прикарпатський експрес» без укладення трудового договору, слід зазначити наступне.

30. Частина 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, згідно якої працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України , була викладена в даній редакції та набрала чинності з 01.01.2015 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014 №77-VIII.

31. При цьому, вищевказаним Законом України також викладена в новій редакції стаття 265 Кодексу законів про працю України, яка встановлює відповідальність за порушення законодавства про працю.

32. На час виникнення спірних відносин між приватним підприємством «Прикарпатський експрес» та ОСОБА_1, а саме з 01.09.2014 по 31.12.2014, статтею 265 КЗпП України не було передбачено відповідальності юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків, оскільки норма, яка передбачає таку відповідальність встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014 №77-VIII та набрала чинності з 01.01.2015.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

33. Третя особа у своїй касаційній скарзі не погоджується з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій та вважає, що висновки судів не відповідають обставинам справи, оскільки:

А) Відповідач належним чином повідомив Позивача про розгляд його справи. Суди попередніх інстанцій вказували дату отримання повідомлення позивачем як 18.07.2017.

Б) посилання судів попередніх інстанцій на ст. 255 КАС України та постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 у справі №809/1060/16, в якій встановлено факт не перебування третьої особи в трудових правовідносинах з Позивачем, є незаконним. Оскільки питання встановлення фактів перебування в трудових правовідносинах не належить до компетенції адміністративних судів;

В) суди попередніх інстанції не надали оцінки періоду перебування третьої особи в трудових правовідносинах із Позивачем в період з 01.01.2015 по 03.01.2015.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

34. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд зазначає.

35. Щодо доводу третьої особи про належність повідомлення, наведеного в пункті 33-А, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Відповідач, на якого покладено тягар доказування в адміністративній справі, не зміг довести, що повідомив Позивача належним чином про розгляд його справи.

36. Верховний Суд цей висновок вважає помилковим.

37. Відповідно до п. 6 Порядку № 590 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

38. Судами встановлено, що повідомлення про виклик ПП «Прикарпатський експрес» на розгляд справи про накладення фінансових санкцій на 20.07.2017 було надіслано 13.07.2017 за двома адресами: за місцем знаходження позивача і за місцем проживання директора Колоса В.А.

39. Судом також встановлено, що конверт на адресу ПП «Прикарпатський експрес» було надіслано не на ту адресу, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Водночас, ПП «Прикарпатський експрес» отримало це повідомлення 21.07.2017. Цю обставину позивач визнав. Це доводить, що адреса, на яку було надіслано повідомлення, забезпечує зв'язок з адресатом. Тому направлення такого повідомлення не за зареєстрованим місцем знаходження, хоч і не відповідає вимогам п. 6 Порядку № 590, не може свідчити про порушення прав позивача. Фактичне неотримання цих рішень адресатом до 20.07.2017 не залежать від відправника та не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення.

40. Крім того, судами було встановлено невідповідність між доводами відповідача та наявними в матеріалах справи доказами на підтвердження належного повідомлення ПП «Прикарпатський експрес» про виклик на розгляд справи про накладення штрафу. Тобто, Відповідач порушив право Позивача на захист. Враховуючи зазначене, Суд відхиляє покликання скаржника щодо належності повідомлення Позивача Відповідачем.

41. Щодо доводу третьої особи, наведеного в пункті 33-Б, Суд погоджується з даним аргументом, оскільки рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2017, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.06.2017, у справі № 347/886/16, постановлено «Встановити факт перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах із приватним підприємством «Прикарпатський Експрес» в період з 01.09.2014 року по 10.02.2015 року».

Суд зазначає, що предметом розгляду у справі № 347/886/16 було саме встановлення факту наявності трудових правовідносин. При цьому вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій набрали законної сили. Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

42. Всупереч цьому конституційному положенню, судами попередніх інстанцій рішення судів у справі № 347/886/16, які набрали законної сили, не були взяті до уваги. Посилання судів попередніх інстанцій на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 у справі №809/1060/16, в мотивувальній частині якої встановлено, що третя особа ОСОБА_1 не перебував в трудових правовідносинах з Позивачем, суд вважає помилковим, оскільки вона суперечить іншому судовому рішенню.

43. У разі суперечності між фактами, які встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, судам слід виходити з того, що юридичний факт, встановлений судом у резолютивній частині одного рішення, не може бути спростований твердженнями про факти, які суд наводить у мотивувальній частині іншого судового рішення.

44. Водночас суд погоджується з судами попередніх інстанцій щодо того, що на час виникнення спірних відносин між приватним підприємством «Прикарпатський експрес» та ОСОБА_1, а саме з 01.09.2014 по 31.12.2014, статтею 265 КЗпП України не було передбачено відповідальності юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків, оскільки норма, яка передбачає таку відповідальність встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014 №77-VIII та набрала чинності з 01.01.2015.

45. Відповідно до ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України (в редакції від 01.01.2015) юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

46. Частиною 5 цієї ж статті Кодексу законів про працю передбачено, що штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

47. Враховуючи наведене, Суд не вбачає підстав для визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 20.07.2017 №09-01-021/231 за допуск до роботи без оформлення трудового договору в період з 01.01.2015 по 10.02.2015.

48. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

49. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

50. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

51. Враховуючи наведене, Суд встановив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень і не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.

52. Згідно із ч.ч. 1, 3, 4 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

53. Враховуючи вищевикладене, Суд доходить висновку про необхідність скасування рішень першої та апеляційної інстанцій.

54. Відповідно до статті 349 КАС України Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції повністю або частково та ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справу на новий розгляд.

55. За таких обставин Суд дійшов висновку про необхідність задоволення касаційної скарги третьої особи - ОСОБА_1, скасування постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018 та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

56. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

57. За наявними в матеріалах справи доказами третя особа ОСОБА_1 відповідно до квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 05.03.2018 за подання касаційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 1920,00 грн та відповідно до квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 05.01.2018 за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 1056,00 грн

58. Згідно з положеннями ч. 11 статті 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

59. На цій підставі, на користь ОСОБА_1 належить стягнути судові витрати у розмірі 2976,00 грн за рахунок Приватного підприємства "Прикарпатський експрес".

Керуючись ст. 345, 349, 352, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018 у справі №809/1198/17 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення. У задоволенні позову Приватного підприємства "Прикарпатський експрес" (вул. І. Майданського, б.12, м. Коломия, Івано-Франківська обл.., 78200, ) до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, б.67, м. Івано-Франківськ, 76018, ), за участю третьої особи - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами відмовити.

4. Стягнути з Приватного підприємства "Прикарпатський експрес" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2976,00 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят шість) гривень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя М.І. Гриців

Суддя О.П. Стародуб