Справа № 804/2581/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2018 року

Київ

справа №804/2581/16

адміністративне провадження №К/9901/10393/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Первинної Професійної спілки "ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року (суддя - Турової О.М.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року (головуючий суддя - Богданенко І.Ю, судді - Уханенко С.А., Дадим Ю.М.) у справі

за позовом Первинної Професійної спілки " ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ "

до т.в.о. начальника Головного управління національної поліції в Дніпропетровської області генерала поліції третього рангу Репешко Ігоря Володимировича,

третя особа: начальник Красногвардійського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковник поліції Весна Євгеній Віталійович

про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 06 травня 2016 року первинна професійна спілка «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області генерала поліції третього рангу Репешко Ігоря Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: начальник Красногвардійського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області підполковник поліції Весна Євген Віталійович, в якому просила:

1.1. визнати дії т.в.о. начальника Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області генерала поліції третього рангу Репешко Ігоря Володимировича, що виразились у не розгляді вимоги Первинної професійної спілки «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» №26 від 02.04.2016р. про розірвання трудового договору (контракту) з підполковником поліції Весною Євгеном Віталійовичем протиправними та незаконними;

1.2. зобов'язати т.в.о. начальника Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області генерала поліції третього рангу Репешко Ігоря Володимировича розглянути вимогу Первинної професійної спілки «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» №27 від 02.04.2016р. про розірвання трудового договору (контракту) з підполковником поліції Весною Євгеном Віталійовичем в порядку передбаченому ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст.45 Кодексу законів про працю України.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно та в порушення приписів ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст.45 Кодексу законів про працю України не була розглянута вимога позивача від 02.04.2016р. за №26 про розірвання трудового договору (контракту) з керівником, а саме: службовою особою - начальником Красногвардійського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області підполковником поліції Весною Євгеном Віталійовичем.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову Первинної професійної спілки «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» до тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області генерала поліції третього рангу Репешко Ігоря Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: начальник Красногвардійського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області підполковник поліції Весна Євген Віталійович про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

4. Відмовляючи в позові суд першої інстанції зазначив, що первинна професійна спілка «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів ч.11 ст.62 та ч.1, ч.2 ст.104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських, між Первинною професійною спілкою «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» та Головним Управлінням національної поліції в Дніпропетровській області колективний договір не укладався. Таким чином, у зв'язку з тим, що на вимогу позивача про розірвання трудового договору (контракту) з керівником відповідачем було надано ґрунтовну відповідь, тобто не залишено це звернення без розгляду, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Зазначені висновки підтримані судом апеляційної інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

5. Первинна Професійна спілка "Правозахисники країни" (далі - скаржник, Спілка) 21 жовтня 2016 року звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року.

6. В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року та направити справу на новий розгляд.

7. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що відповідно до приписів Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Законів України, а не тільки на основі системи колективних договорів і угод. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції суттєво звужено конституційні права членів Спілки, які є працівниками поліції, шляхом обмеження прав Спілки у своїй діяльності. Також скаржник зазначає, що обставини членства у Спілці поліцейських відділень поліції Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області взагалі не досліджувалась судами.

8. Відповідачем до Суду надано заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначено, що оскільки між Спілкою та ГУНП колективний договір не укладався, звернення останньої було розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». Відповідач вказує на те, що Спілка не є професійною спілкою працівників поліції, скаржник не наводить жодного доказу на спростування цього висновку. Таким чином, відповідач вважає висновки, зроблені судами попередніх інстанцій законними та обґрунтованими.

9. Ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2018 року касаційну скаргу Первинної Професійної спілки "Правозахисники країни" прийнято до провадження та призначена зазначену адміністративну справу до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. 02 квітня 2016 року Первинна професійна спілка «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» звернулась до начальника Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області генерала поліції третього рангу Репешко І.В. з вимогою від 02.04.2016р. №26 про розірвання трудового договору (контракту) з керівником (в порядку ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст.45 Кодексу законів про працю України), в якій зазначалось, що профспілковий комітет як виборний орган Первинної професійної спілки «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» на своєму засіданні 01.04.2016р., розглянув питання про факт порушення вимог ст.45 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» керівником Красногвардійського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, підполковником поліції Весна Є.В., що виразилось у несвоєчасному наданні відповіді на запит профспілки вих.№12 від 17.03.2016р. та документально підтверджується листом Красногвардійського відділення поліції за вих.№37.6/1099 від 30.03.2016р. Також у поданні зазначалось, що профспілка має певну інформацію про існування доказів проведення загального збору особового складу Краногвардійського відділення поліції 14.03.2016р. о 19.00год., що доводить вину посадових осіб у наданні неправдивої інформації, та володіє інформацією про порушення зазначеною посадовою особою вимог законодавства України «Про працю» та наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області №150 від 26.01.2016р. в частині належної організації ведення обліку служби у вихідні, святкові, неробочі дні та у нічний час. На підставі викладеного, «Профспілковий комітет» Первинної професійної спілки «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» вимагав розірвати трудовий договір (контракт) з керівником Красногвардійського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, підполковником поліції Весна Є.В.

11. У відповідь на вищевказану вимогу листом від 12.04.2016р. за вих.№2082/Рп начальник Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області генерал поліції третього рангу Репешко І.В. повідомив позивача про те, що його вимога про розірвання трудового договору (контракту) з керівником розглянута, проте, з урахуванням відсутності відповідного колективного договору між Головним Управлінням національної поліції в Дніпропетровській області та Первинною професійною спілкою «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» на сьогодні немає правових підстав для розгляду цієї вимоги відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», крім того, на сьогодні відсутній спеціальний закон, який би регулював особливості застосування Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» в органах Національної поліції, зокрема, щодо врахування норм права, що регулюють порядок проходження служби в органах та підрозділах поліції у відносинах з профспілковими органами. Також в листі повідомлялося, що у зв'язку з відсутністю відповідної колективної угоди між Головним Управлінням національної поліції в Дніпропетровській області та Первинною професійною спілкою «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» запит позивача від 17.03.2016р. за вих. №12 був розглянутий Красногвардійським відділенням поліції ДВП ГУНП не в порядку приписів ст.45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а згідно з вимогами Закону України «Про звернення громадян» з додержанням термінів, передбачених ст.20 зазначеного Закону, у зв'язку із чим порушень діючого законодавства у діях посадових осіб ГУНП не виявлено.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

12. Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Стаття 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 №1045-XIV (далі - Закон №1045-XIV): &? ;…&?ї; професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі &?с;…&?р;.

14. Стаття 3 Закону №1045-XIV: Дія цього Закону поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об'єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об'єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування. Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.

15. Частина 1 статті 11 Закону №1045-XIV: для представництва і здійснення захисту прав та інтересів членів профспілок на відповідному рівні договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин профспілки, організації профспілок можуть мати статус первинних, місцевих, обласних, регіональних, республіканських, всеукраїнських.

16. Частина 2 статті 11 Закону №1045-XIV: статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, навчальному закладі або об'єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб.

17. Частина 1 статті 19 Закону №1045-XIV: профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.

18. Частина 4 статті 19 Закону №1045-XIV: представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі системи колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства.

19. Частина 1 статті 20 Закону №1045-XIV: профспілки, їх організації та об'єднання ведуть колективні переговори, укладають колективні договори, генеральну, галузеві (міжгалузеві), територіальні угоди від імені працівників у порядку, встановленому законом.

20. Стаття 33 Закону №1045-XIV: профспілкові органи мають право вимагати розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, про колективні договори та угоди. Вимога профспілкових органів про розірвання трудового договору (контракту) є обов'язковою для розгляду і виконання. У разі незгоди з нею керівник, стосовно якого прийнято рішення, або орган чи особа, від яких залежить звільнення керівника, можуть у двотижневий строк оскаржити рішення профспілкового органу до місцевого суду. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

21. Частина 11 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію»: в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.

22. Частини 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII: для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об'єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.

23. Стаття 10 КЗпП України: колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

24. Стаття 45 КЗпП України: на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред'явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення. У разі, коли рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) не виконано і не оскаржено у зазначений строк, виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) у цей же строк може оскаржити до суду діяльність або бездіяльність посадових осіб, органів, до компетенції яких належить розірвання трудового договору з керівником підприємства, установи, організації.

25. Частина 2 статті 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 № 3356-XII: у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема &?г;…&?и; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.) &lс;…&?н;.

26. Частина 1 статті 15 Закону України «Про колективні договори і угоди»: контроль за виконанням колективного договору, угоди проводиться безпосередньо сторонами, що їх уклали, чи уповноваженими ними представниками.

27. Пункт 1.5 Статуту Первинної професійної спілки «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» профспілка об'єднує працівників в області права установ, організацій, підприємств, банківських та фінансових установ, страхових компаній і суміжних за родом діяльності інших організацій незалежно від форм власності та видів господарювання, що знаходяться на території Самарського району міста Дніпропетровська (далі за текстом - Установ), учнів та студентів, які навчаються у відомчих навчальних закладах, розташованих на території Самарського району міста Дніпропетровська та осіб, які звільнились у зв'язку з виходом на пенсію з установ. Або тимчасово не працюють та мешкають на території Самарського району міста Дніпропетровська. Статус профспілки - первинна. Вказаний статус профспілки відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» означає, що профспілка об'єднує своїх членів, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах організаціях або у фізичних осіб. Профспілка створена за територіальною ознакою сфери діяльності.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

28. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

29. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

30. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

31. Скаржник в своїй касаційній скарзі посилається на те, що відсутність колективної угоди, договору між роботодавцем та профспілковою організацією ніяк не звужує прав профспілок в здійснення своїх повноважень відповідно до Закону №1045-XI, а також вказує на те, що вимога до підполковника поліції Весни Є.В. зроблена не в рамках колективної угоди, а рамках приписів ст. 33 Закону №1045-XI та ст. 45 КЗпП України.

32. Натомість, Суд зазначає, що діюче законодавство передбачає певні умови застосування статті 33 №1045-XI та ст. 45 КЗпП України, які передбачають наявність взаємозв'язку між діяльністю профспілкової організації та підприємством, керівнику якого може бути пред'явлено вимогу щодо розірвання трудового договору. Так, зі змісту наведених норм вбачається право пред'явлення вимоги про розірвання трудового договору з керівником безпосередньо у органу профспілкової організації підприємства, установи, організації, профспілки, створеної працівниками одного підприємства, установи, організації.

33. Як визначено в рішення Конституційного Суду України від 29 жовтня 1998 року у справі №14-рп/98 &?ї;…&gN; Поняттям «професійна спілка, що діє на підприємстві, в установі, організації", яке вживається в абзаці шостому частини першої статті 43-1 Кодексу законів про працю України, охоплюється будь-яка професійна спілка (профспілкова організація), яка відповідно до Конституції та законів України утворена на підприємстві, в установі, організації на основі вільного вибору її членів з метою захисту їх трудових і соціально-економічних прав та інтересів, незалежно від того, чи є така професійна спілка стороною колективного договору, угоди &?о;…&?т;.

34. Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Первинною професійною спілкою «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» та Головним Управлінням національної поліції в Дніпропетровській області колективний договір не укладався. Також зі Статуту позивача не вбачається належності Спілки до Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області.

35. Такими чином, Суд погоджує висновки судів першої та апеляційної інстанцій стосовно того, що Первинна професійна спілка «ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ» не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів ч.11 ст.62 та ч.1, ч.2 ст.104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських.

36. Крім того, Суд зазначає, що наявність або відсутність членства у Спілці поліцейських районних відділень поліції ГУНП в Дніпропетровській області в контексті змісту позовних вимог не є обставинами, що можуть вплинути на вирішення даного спору.

37. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.

38. Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу Первинної Професійної спілки "ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ" без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

40. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.

41. Керуючись статтями 341, 343, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

42. В задоволенні касаційної скарги Первинної Професійної спілки "ПРАВОЗАХИСНИКИ КРАЇНИ" - відмовити.

43. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року - залишити без змін.

44. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

В.М. Шарапа