Справа № 817/1386/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2018 року м. Рівне №817/1386/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ФОП ОСОБА_3
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_3 (далі позивач, ФОП ОСОБА_3М.) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.05.2018 №, яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобовязань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 62996, 26 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що застосування до ФОП ОСОБА_3 пені за порушення строків розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності є неправомірним. Вказує на те, що позивач не порушував вимоги ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", оскільки валютна виручка фактично надійшла від підприємства-нерезидента в Україну для ФОП ОСОБА_3 і по договору міжнародної купівлі-продажу товарів жодної заборгованості не рахується. За таких обставин, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 18.06.2018 о 09:15 год. в залі судових засідань Рівненського окружного адміністративного суду (м. Рівне, вул. 16 Липня 87).

15.06.2018 за вх.№10903/18 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у відповідності до якого до Головне управління ДФС у Рівненській області позовні вимоги не визнає та заперечує проти їхнього задоволення. Зокрема зазначає, що під час проведення перевірки позивача жодних документів, що підтверджують надходження валютної виручки від нерезидента згідно зовнішньоекономічного експортного контракту. Відповідно до повідомлення ПАТ КБ "Приватбанк" валютна виручка за експортований товар на валютний рахунок ФОП ОСОБА_4 від фірми-нерезидента станом на 31.03.2018 не надійшла, чим порушено вимоги ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Вказує, що копія платіжного доручення на перерахування валюти від 20.06.2017 позивачу в сумі 8609,21 євро від LTD Favorite Advertisement на рахунок №UA1301305 не може слугувати підтвердженням надходження валютної виручки на поточний рахунок ФОП ОСОБА_3 №5990, відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк". Наголошує, що позивач в декларації платника єдиного податку за 1-ше півріччя 2017 року не відобразив в складі доходів суму валютної виручки 8609,21 євро. За таких обставин, просить відмовити у задоволені позову повністю.

У судовому засіданні 18.06.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав наведеній у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.06.2018 проти задоволення позовних вимог заперечив, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.06.2017 між ФОП ОСОБА_3 (далі Продавець) та LTD Favorite Advertisement (ЛТД Фэйвэрит Эдвэртизмэнт) (далі Покупець) укладено договір міжнародної купівлі-продажу товарів №17-01 (далі Договір) (а.с.22-25).

Відповідно до п.1.1 вказаного Договору, Продавець зобовязується передати у власність покупця обладнання та матеріали (далі Товар) у відповідності до накладних та замовлення Покупця, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлений товар.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що оплата вартості Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування передоплати в розмірі 100% від вартості Товару на рахунок Продавця протягом 5 банківських днів з моменту підписання Договору та виставлення рахунку.

12.06.2017 ФОП ОСОБА_3 виписано Покупцю рахунок №ЕХР12-06/17 на загальну суму 8609,21 євро (а.с.26).

20.06.2017 Покупцем здійснено перерахування грошових коштів в сумі 8609,21 євро ОСОБА_3 на оплату рахунку №ЕХР12-06/17, що підтверджується копією платіжного доручення на перерахування валюти від 20.06.2017 (а.с.30,41,42).

Товар було відвантажено відповідно до митної декларації від 25.07.2017 №UA205090/2017/027624 на загальну суму 8609,21 євро (а.с.27-29).

З 03.04.2018 по 04.04.2018 посадовими особами податкового органу проводилась позапланова виїзна документальна перевірка ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання валютного законодавства при виконані зовнішньоекономічного експортного контракту від 12.06.2017, укладеного з нерезидентом LTD Favorite Advertisement (ЛТД Фэйвэрит Эдвэртизмэнт), Грузія, за період з 12.06.2017 по 31.03.2018. За результатами перевірки був складений акт від 12.04.2018 №1006/17-00-13-05/НОМЕР_1 (далі акт перевірки) (а.с.9-12).

З акту перевірки судом встановлено, що підставою для її проведення стало повідомлення ПАТ КБ "Приватбанк" від 05.02.2-18 №Г-31.0.0.0/1-2321 про виявлені факти порушення валютного законодавства, зокрема, наявність дебіторської заборгованості по зовнішньоекономічному контракту від 12.06.2017 №17-01 в сумі 8609,21 євро.

Крім того, з даного акту судом встановлено, що 24.07.2017 ФОП ОСОБА_3 відкрито один поточний рахунок в іноземній валюті №5990 в ПАТ КБ "Приватбанк".

Відповідно до висновків вищевказаного акту перевіркою було встановлено порушення позивачем:

- ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 №185/94 зі змінами та доповненнями, а саме: ненадходження валютної виручки в сумі 8609,21 євро при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2017 №17-01, укладеного з нерезидентом LTD Favorite Advertisement (ЛТД Фэйвэрит Эдвэртизмэнт), Грузія.

18.04.2018 позивач звернувся до відповідача з запереченнями на акт перевірки від 12.04.2018 №1006/17-00-13-05/НОМЕР_1, де зазначає, що в акті перевірки податковий орган робить помилковий висновок, що валютна виручка за експортований товар на валютний рахунок ФОП ОСОБА_3 від фірми-нерезидента не надійшла, оскільки на виконання умов договору міжнародної купівлі-продажу така фірма здійснила передоплату у розмірі 100% від вартості поставленого товару і дебіторської заборгованості по такому договору не існує (а.с.16-17).

Згідно наданої відповідачем відповіді на заперечення позивача від 02.05.2018 №1256/ФОП/17-00-13-05-04 податковий орган вважає, що аргументи заперечень позивача жодним чином не спростовують висновків акту перевірки. Зокрема, відповідач вказує на той факт, що грошові кошти на виконання вищевказаного зовнішньоекономічного контракту надійшли не на валютний рахунок, вказаний у договорі - №5990 в ПАТ КБ "Приватбанк", а на рахунок №UA1301305 (SWIFT - переказ), що підтверджує банківська виписка від 20.06.2017 (а.с.18-21).

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми "С" від 05.05.2018 №, яким позивачу нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 62996,26 грн (а.с.14).

До вказаного податкового повідомлення-рішення по акту перевірки податковим органом складено розрахунок нарахування пені, у відповідності до якого: сума дебіторської заборгованості в євро 8609,21; період нарахування пені - 22.01.2018 по 31.03.2018; кількість днів, що прострочено 69; курс НБУ на 181 день 35,349322; ставка пені 0,003 %; сума нарахованої пені - 62996,26 грн (а.с.15).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) документальна позапланова перевірка платника податків проводиться у разі отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 №185/94 (далі Закон №185) виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Згідно з частиною 1 ст. 4 Закону № 185, порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Отже, підставою для стягнення пені з резидента-суб'єкта підприємницької діяльності є порушення строків зарахування виручки в іноземній валюті на його валютні рахунки в уповноважених банках.

Статтею 44 Закону України "Про Національний банк України" від 20.05.1999 № 679-XIV встановлено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та контролю належить видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

До таких нормативно-правових актів належить Інструкція про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, що затверджена Постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 (далі Інструкція №136).

Пунктом 1.1. Інструкції №136 встановлено, що день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків.

Враховуючи зазначене, відлік законодавчо встановленого строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності при здійсненні експортних операцій банк починає з наступного календарного дня після дня оформлення митної декларації або підписання акта, рахунку (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг.

Тобто, у разі порушення законодавчо встановленого строку розрахунків за експортним договором нарахування пені починається з першого дня після закінчення такого строку розрахунків та здійснюється за кожний день прострочення, включаючи день зарахування виручки на поточний рахунок резидента.

Водночас, на переконання суду, в даних спірних правовідносинах слід враховувати те, що Закон №185 регулює порядок припинення зобов'язань між резидентом і нерезидентом шляхом виконання, але не виключає можливості припинення зобов'язання іншим способом.

Суд враховує, що за приписами ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 № 959-XII (далі Закон № 959) експорт (експорт товарів) - продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів.

Момент здійснення експортного (імпортного) контракту - момент, на який здійснено всі обов'язки за зазначеним контрактом, включаючи оформлення векселів (тратт) або укладення кредитних угод.

Момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Відповідно до ч.4, 5 ст.6 Закону №959 суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України.

Договір міжнародної купівлі-продажу товарів від 12.06.2017 №17-01 недійсним у судовому у порядку не визнавався.

Згідно ст. 14 Закону №959 всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Як встановлено судом, за умовами договору міжнародної купівлі-продажу товарів від 12.06.2017 №17-01 розрахунок за експортований нерезиденту товар здійснювався на умовах 100% передоплати, що підтверджується копією платіжного доручення на перерахування валюти від 20.06.2017, наявною в матеріалах справи.

В свою чергу, митною декларацію від 25.07.2017 №UA205090/2017/027624 на загальну суму 8609,21 євро підтверджується відвантаження товару за таким договором.

Тобто, зобов'язання за договору міжнародної купівлі-продажу товарів від 12.06.2017 №17-01 між резидентом і нерезидентом є фактично припиненими в силу їх виконання.

З приводу доводів відповідача про те, що копія платіжного доручення на перерахування валюти від 20.06.2017 на рахунок №UA1301305 не може слугувати підтвердженням надходженням валютної виручки на поточний рахунок ОСОБА_3 №5990 в ПАТ КБ "Приватбанк", суд зазначає, що ст.4 Закону №185 передбачено відповідальність за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями і не передбачено відповідальності за зарахування коштів на не той поточний рахунок.

З огляду на те, що платіжне доручення на перерахування валюти від 20.06.2017 на рахунок № UA1301305 було видане за результатами виконання умов договору міжнародної купівлі-продажу товарів від 12.06.2017 №17-01, на підставі виписаного Покупцю рахунку №ЕХР12-06/17 на загальну суму 8609,21 євро, підстав вважати його неналежним доказом надходженням валютної виручки у суду немає.

Решта тверджень та посилань відповідача судом не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або недоведеність матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає, що висновки податкового органу щодо наявності дебіторської заборгованості за договором міжнародної купівлі-продажу товарів від 12.06.2017 №17-01 та порушення позивачем строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, спростовуються матеріалами справи, які підтверджують наявність передоплати за експортований товар, а тому є безпідставними.

Висновки аналогічні за змістом висловив Верховний Суд у Постанові від 02.04.2018 по справі 809/1204/17.

Тому, нарахування податковим органом позивачу пені за період з 22.01.2018 по 31.03.2018 за порушення строку розрахунків за експортним договором є безпідставним та протиправним.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" (заява N 36985/97) суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Враховуючи вищезазначені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення від 05.05.2018 № є протиправним та підлягає скасуванню.

За приписами статті 139 КАС України на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області. Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться у матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_3 (пров. Госпітальний, 25, смт.Клевань, Рівненський район, Рівненська область,35312, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул.Відінська,12,м.Рівне,33023, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.05.2018 №.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 червня 2018 року.

Суддя Борискін С.А.