Справа № 520/3957/16-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 520/3957/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бескровний Я.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюк Г.В.

- Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2016 року прийняту в порядку письмового провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси про визнання протиправними дії відповідача та рішення про відмову у перерахунку пенсії згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 17 січня 2002 року та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки виданої прокуратурою Одеської області від 29 лютого 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його соціальні гарантії як працівника прокуратури, а саме зміст та обсяг, не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Обставини справи.

В 2002 році ОСОБА_2 звільнився з органів прокуратури у зв'язку із виходом на пенсію.

29 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача про проведення перерахунку пенсії, надавши довідку прокуратури Одеської області №125 про заробітну плату станом на 01 січня 2016 року.

10 березня 2016 року відповідач рішенням №180562 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, з посиланням на п.5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» №213 від 02 березня 2015 року, який набирає чинності з 01 квітня 2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення (перерахунку) всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним пенсії з 01 червня 2015 року в порядку та умовах, визначених вищевказаними законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що посилання відповідача на норми п.5 розділу ІІІ «;Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» №213 від 02 березня 2015 року є необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, відповідач повинен був перерахувати ОСОБА_2 пенсію, згідно довідки прокуратури Одеської області №125 від 29 лютого 2016 року, відповідно до положень ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 12 липня 2001 року з розрахунку 90% середнього заробітку з урахуванням підвищення заробітної плати.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси вказується на те, що зазначене рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтами ставиться питання про скасування постанови Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2016 року та ухвалення нової, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Окрім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що відповідно до Закону Украаїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213- VIII з 01 червня 2015 року призначення, перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не здійснюється.

Колегія суддів погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до частини 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ, який набув чинності з 01 січня 2015 року, до частини 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено зміни. Після внесення змін, частина 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ.

Крім того, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, відповідно до частини 20 якої (у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" підвищено розміри заробітку працюючих працівників прокуратури.

Проте, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 не містить.

Оцінка суду.

Як вбачається з вищевказаних норм законодавства, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

При цьому, положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII, якими частину 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Ураховуючи наведені вище положення джерел права, суд дійшов висновку, що з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про прокуратуру" №1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

До такого ж висновку дійшов Верховний суд в постанові від 08 червня 2018 року у справі № К/9901/11495/18 (694/728/16-а).

Проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами даної справи й наявними у ній доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Кабінетом Міністрів України будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому Пенсійний фонд відмовляючи в перерахунку пенсії позивачу, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За відсутності постанови Кабінету Міністрів України щодо умов та порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це було передбачено частиною 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", а потім - частиною 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII), у пенсійного органу немає законодавчо-визначених підстав та правового механізму для їх перерахунку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку йому пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії задоволенню не підлягають.

Статтею 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З системного аналізу вказаних норм законодавства та обставин справи колегія суддів вважає, що судом попередньої інстанції при винесенні вказаної постанови порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, таким чином керуючись п. 4 ч.1 ст. 317 КАС України колегія суддів вважає за необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України не передбачено.

Керуючись ст.ст. 317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2016 року прийняту в порядку письмового провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 12 червня 2018 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шеметенко Л.П. Семенюк Г.В.