Справа № 814/789/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 р. № 814/789/16
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 57500

до відповідача:Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_2, вул. Хорива, 11-А,Київ 71,04071

про:визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання чинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність щодо не включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 145000,00 грн. (сто сорок пять тисяч гривень); зобовязання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 145000,00 грн. (сто сорок пять тисяч гривень), розміщених на поточному рахунку № 001 (договір № 25672-46.3 від 19.03.2015 року.).

Позовні вимоги обгрунтовано посиланням на ст. 26 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, яка гарантує кожному вкладнику банку - фізичній особі, відшкодування коштів за його вкладом за рахунок Фонду у сумі, що не перевищує 200000 гривень.

Відповідач надав заперечення на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки договір банківського вкладу, укладений між банком та позивачем, має ознаки нікчемності відповідно до ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та застосовані наслідки нікчемності договору, а саме повернуті кошти з рахунку позивача на рахунок юридичної особи, яка перерахувала кошти на вкладні рахунки, тому підстав для внесення позивача до переліку вкладників немає.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

19.03.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ Банк Київська Русь було укладено договір банківського рахунку № 25672-46.3 в національній валюті, відповідно до якого банк прийняв на себе зобовязання в порядку, встановленому чинним законодавством України та нормативно-правовими актами Національного банку України, відкрити позивачу поточний рахунок номер 001 в національній валюті України та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування. Того ж дня, 19.03.2015 на рахунок позивача було перераховано 145000,00 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку за 19.03.2015 (видана 22.06.2015). Умовами договору від 19.03.2015, укладеного між позивачем та банком (п. п. 9.6, 9.7) передбачено повернення коштів, розміщених на вкладних/поточних рахунку (ах) Клієнта, гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі, визначеному діючим законодавством України; Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи проценти, нараховані на день початку процедури виведення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів, розміщених за договором банківського вкладу, так і за договором банківського рахунку, оформлених на імя клієнта та банку.

На підставі постанови правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.03.2015 № 61 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Київська Русь, відповідно до якого з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Банку ОСОБА_2. Тимчасова адміністрація була запроваджена строком на три місяці з 20.03.2015 по 19.06.2015 включно.

15.06.2015 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 116 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Банку до 19.07.2015 включно та продовження повноважень відповідача 2 до 19.07.2015 включно. В подальшому всіх зацікавлених осіб було повідомлено про те що з 17.06.2015 Банк починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 31.03.2015 включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові), виплати будуть здійснюватись через установи шести банків, що визначаються залежно від місця укладення договору банківського вкладу/рахунку. Банком який буде здійснювати виплати по Миколаївській області було визначено ПАТ Південний, про що було розміщено відповідні оголошення на офіційних сайтах відповідача 1 та третьої особи.

23.06.2015 позивач надала Уповноваженій особі заяву про включення її до списку вкладників, що мають право на отримання коштів в межах гарантованої суми.

Листом від 28.07.2015 № 6835/29 позивача було повідомлено про те, що відповідачем було визнано сумнівною операцію щодо перерахування 19.03.2015 коштів на поточний рахунок позивача.

29.01.2016 уповноважена особа надіслала позивачу повідомлення про нікчемність на підставі п. 2 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та ст. 228 ЦК України правочину щодо перерахування грошових коштів з поточного рахунку СВК Лиманський на рахунок позивача, договору банківського рахунку від 19.03.2015, оскільки СВК Лиманський мав на меті отримання коштів не від банка, а за рахунок Фонду (тобто державних коштів) та був направлений на незаконне заволодіння такими коштами.

Згідно із статтею 26 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа, як то зазначено в частині 2 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, якою визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Наявність у позивача умислу на заволодіння майном держави повинно бути підтверджено вироком суду, якого відповідачем суду не надано.

Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обовязком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон повязує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Підставою для визнання договору, укладеного позивачем та банком нікчемним уповноваженою особою Фонду зазначено п. 2 і 7 ч. 3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Цими пунктами ст. 38 вищезазначеного Закону передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

В чому полягає нікчемність договору від 19.03.2015 № 25672-46.3 відповідачем суду не надано. Також відповідачем не доведено суду, що позивач уклав договір від 19.03.2015 № 25372-46.3 з метою порушення публічного порядку та незаконного заволодіння державними коштами.

Відповідно до положень статті 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на імя вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Законом № 4452 передбачені певні цивільно-правові наслідки лише щодо правочинів, укладених після введення тимчасової адміністрації та початку процедури виведення банку з ринку. Тому, станом на 19.03.2015 жодних перешкод для здійснення банківських переказів не було. Таким чином, суд вважає протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 щодо не включення позивача до переліку вкладників та наявність у позивача права на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 57508, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» (вул. Хорива, 11-А, м. Київ, 04071) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» (вул. Хорива, 11-А, м. Київ, 04071) щодо не включення ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 57508, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 145000,00 грн. (сто сорок пять тисяч гривень).

3. Зобовязати Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» (вул. Хорива, 11-А, м. Київ, 04071) включити ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 57508, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 145000,00 грн. (сто сорок пять тисяч гривень), розміщених на поточному рахунку № 001 (договір № 25672-46.3 від 19.03.2015 року.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко