Справа № П/811/2089/17
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2018 рокусправа № П/811/2089/17
Суддя І інстанції - Сагун А.В.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя: Чепурнов Д.В.

судді: Сафронова С.В. Мельник В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Ефект» до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «Ефект» звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області Форми «Р» № 2 від 17.11.2017, яким ПП «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1912006 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 710 526 грн.;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області Форми «Р» № 2 від 17.11.2017, яким ПП «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 500 911 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 771 597 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу щодо не встановлення факту реальності господарських операцій із зазначеними в акті перевірки контрагентами, враховуючи той факт що податковим органом не було взято до уваги наявність усіх первинних документів що підтверджують реальність вказаних операцій. Крім того позивач не може нести відповідальність за дотримання податкової дисципліни своїми контрагентами та третіми особами.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 рок позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 2 від 17.11.2017, яким приватному підприємству «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1 660 984 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 710 526 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 2 від 17.11.2017, яким приватному підприємству «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 378 103 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 710 193 грн. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ГУ ДФС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що контрагенти позивача не мали ані технічних ані фізичних можливостей на поставку ТМЦ позивачу, а отже недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом в період з 11 по 29 вересня 2017 року було проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного підприємства «Ефект» з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2014 по 30.06.2017 та з питання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2017.

За результатами перевірки було складено Акт № 349/11-28-14-02/13767430 від 06.10.2017 р., яким встановлено порушення позивачем, в тому числі:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1912006 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 516867 грн., за 2015 рік на суму 490956 грн., за 2016 рік на суму 877388 грн., за 1 квартал 2017 року на суму 3939 грн., за 2 квартал 2017 року на суму 22856 грн.;

- п.44.1 ст. 44, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1500911 грн., у т.ч.:

- за жовтень 2014 року - на суму ПДВ 23035 грн.;

- за листопад 2014 року - на суму ПДВ 97110 грн.;

- за грудень 2014 року - на суму ПДВ 83467 грн.;

- за лютий 2015 року - на суму ПДВ 46833 грн.;

- за травень 2015 року - на суму ПДВ 55526 грн.;

- за липень 2015 року - на суму ПДВ 600 грн.;

- за вересень 2015 року - на суму ПДВ 89800 грн.;

- за жовтень 2015 року - на суму ПДВ 72515 грн.;

- за листопад 2015 року - на суму ПДВ 75558 грн.;

- за грудень 2015 року - на суму ПДВ 113757 грн.;

- за лютий 2016 року - на суму ПДВ 47250 грн.;

- за березень 2016 року - на суму ПДВ 49086 грн.;

- за квітень 2016 року-на суму ПДВ 103217 грн.;

- за травень 2016 року - на суму ПДВ 135537 грн.;

- за липень 2016 року - на суму ПДВ 116229 грн.;

- за серпень 2016 року - на суму ПДВ 240300 грн.;

- за вересень 2016 року - на суму ПДВ 120410 грн.;

- за листопад 2016 року - на суму ПДВ 367 грн.;

- за березень 2017 року - на суму ПДВ 3647 грн.,

- за квітень 2017 року - на суму ПДВ 20936 грн.,

- червень 2017 року - на суму ПДВ 5731 грн. (т.1. а.с. 88-89).

17.11.2017 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № 2 від 17.11.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток з основного зобов'язання на суму 1912006 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 710 526 грн., а також № 2, яким ПП «Ефект» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з основного зобов'язання на суму 1 500 911 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 771 597 грн. (т.1, а.с. 94-95).

Висновків про допущені порушення норм податкового законодавства контролюючий орган виходив з неможливості здійснення господарської діяльності позивача з його контрагентами - ПП «Айрон груп», ТОВ «КГ «Фенікс», ПП «Кремінь ПММ», ПП «Бета-Трейд», ПП «Голд Сервіс», ПП «Водолій-14», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Буд сервіс тайм», ТОВ «Торговий дім «Водна Техніка», ТОВ «Стар Імпекс»,ТОВ «Строй комплкс груп» та ТОВ «Фавор Бізнес Груп» оскільки діяльність вказаних контрагентів спрямована на надання податкової вигоди третім особам, а тому такі взаємовідносини позивача з даними контрагентами, були такими, які на думку податкового органу, не мали реального характеру та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємий період, між позивачем та ТОВ «Будсервіс тайм», укладено договір поставки №0409/1 від 04.09.2014, за змістом якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90 - 100 тон (т.2, а.с. 30).

Факт поставки вказаного товару підтверджується рахунками на оплату (т.2, а.с. 31-37), видатковими накладними (т.2, а.с. 38, 40, 43, 45, 48, 50), товарно-транспортними накладними (т.2. а.с. 42, 47, 52), випискою з банку (т.2, а.с. 54), податковими накладними на загальну суму 350010 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 58335 грн. (т.2, а.с. 39, 41, 44, 46, 49, 51).

Між позивачем та ТОВ «Торговий дім «Водна техніка» укладено договір поставки №22/Ф12 від 20.10.2014, за змістом якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунків-фактур (т.2, а.с. 55-58).

Факт поставки вказаного товару підтверджується рахунками на оплату (т.2, а.с. 59, 63), податковими накладними (т.2. а.с. 60), видатковими накладними (т.2, а.с. 64), подорожніми листами (т.2, а.с. 61, 65), податковими накладними на загальну суму 26669,60 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 4444,93 грн. (т.2, а.с. 62,66), випискою з банку (т.2, а.с. 67).

Також, між позивачем та ТОВ «Водолій 14», укладено договір поставки №0708/14 від 07.08.2014, за змістом якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунків-фактур (т.2, а.с. 74).

Факт поставки товару (каміння бутового, бітум, щебня ) підтверджується рахунками на оплату рахунками-фактурами (т.2, а.с. 75-83), видатковими накладними (т.2, а.с. 85, 88, 90, 92, 94, 97, 100, 102, 104, 106), товарно-транспортними накладними (т.2. а.с. 87, 96, 99), подорожніми листами (т.2, а.с. 114-117), податковими накладними на загальну суму 568500 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 94749,99 грн. (т.2, а.с. 86, 89, 91, 93, 95, 98, 101, 103, 105, 107), випискою з банку (т.2, а.с. 108-111).

Між позивачем та ФОП ОСОБА_1, укладено договори про надання автотранспортних послуг № 4/5 від 13.05.2014, а також №1/5 від 14.05.2015, № 1/11 від 19.11.2016 (т.2, а.с. 118, т.3, а.с. 180, т.5, а.с. 21).

Факт надання автотранспортних послуг підтверджується рахунками на оплату рахунками-фактурами (т.2, а.с. 119, 123, 127, 141, 145, 149, 153, 157, 161, т.3, а.с. 181, 185, 189, 193, 197, 201, т.5., а.с. 22), актами виконаних робі (т.2. а.с. 120, 124, 128, 142, 146, 150, 154, 158, 162, т.3, а.с. 182, 186, 190, 195, 198, 202, т.5, а.с. 23), товарно-транспортними накладними (т.2. а.с. 122, 126, 130, 144, 148, 152, 156, 160, 164, 183, т.3, 188, 192, 196, 200, 204, т.5, а.с. 24), податковими накладними на загальну суму 16600 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 3816,60 грн. (т.2, а.с. 121, 125, 129, 143, 147, 151, 155, 159, 163, т.3, а.с. 184, 187, 191, 199, 203), виписками з банку (т.2, а.с. 165-172, т.3, а.с. 205-210, т.5, а.с. 26).

Також, між позивачем та ПП «Голд Сервіс», укладено договір поставки №04/11 від 04.11.2014, за змістом якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунків-фактур (т.2, а.с. 173).

Факт поставки товару (піску річкового, піщано-щебневої суміші, щебню) підтверджується рахунками-фактурами (т.2, а.с. 174-188), видатковими накладними (т.2, а.с. 192, 195, 198, 201, 204, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 227, 230, 233, 236, 240, 243, 246, 249), товарно-транспортними накладними (т.2. а.с. 194, 197, 200, 203, 206, 209, 212, 218, 224, 226, 229, 232, 238, 242, 248, т. 3, 1,), подорожніми листами (т.2, а.с. 215, 221, 235, 245), податковими накладними на загальну суму 1063800 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 168227,99 грн. (т.2, а.с. 193, 196, 199, 202, 205, 208, 211, 214, 217, 217, 220, 223, 225, 228, 231, 234, 237, 241, 244, 247, 250), виписка з банку (т.3, а.с. 2-8).

Між позивачем та ПП «Бета-трейд», укладено договір поставки №21/01 від 21.01.2015, за змістом якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунків-фактур (т.3, а.с. 145).

Факт поставки товару (щебню) підтверджується рахунками-фактурами (т.3, а.с. 146-151), видатковими накладними (т.3, а.с. 155, 158, 161, 164, 173), товарно-транспортними накладними (т.3. а.с. 157,160, 163, 166, 169-172, 175), податковими накладними (т.3, а.с. 156, 159, 162, 168, 174), випискою з банку (т.3, а.с. 176-179).

Також, між позивачем та ПП «Кремінь ПММ», укладено договори купівлі продажу №01/09 від 01.09.2015, а також №16/03 від 30.03.2016, за змістом яких продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунків-фактур (т.3, а.с. 226, т.4, 152).

Факт поставки товару (добавки адгезійної, бітумної мастики, емульсії бітумної, щебню, піску річкового, каменю буту, піщано-щебневої суміші), підтверджується рахунками-фактурами (т.3, а.с. 227-230, т.4, а.с. 153-155), видатковими накладними (т.3, а.с. 231, 233, 235, 237, 239, 241, 243, т.4, а.с. 156-158), товарно-транспортними накладними (т.3. а.с. 245-246), подорожніми листами (т.4, а.с. 3-6, 163-166), податковими накладними на загальну суму 1120179,17 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 241555,84 грн. (т.3, а.с. 232, 234, 236, 238, 240, 242, 244, т.4. а.с. 159), виписками з банку (т.3, а.с. 247-249, 160).

Також, між позивачем та ПП «Айрон груп», укладено договори №16/1304 від 13.04.2016, № 16/1104 від 11.04.2016 за змістом яких продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю бітум нафтовий дорожній, а також товар згідно рахунком-факторую (т.4, а.с. 167, 168).

Факт поставки товару (бітуму нафтового дорожнього, бітуму, щебню), підтверджується рахунками-фактурами (т.4, а.с. 169-178, 180-183), видатковими накладними (т.4, а.с. 187, 189, 191, 194, 197, 200, 203, 205, 208, 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229, 231, 239, 243 ), товарно-транспортними накладними (т.4, а.с. 193, 196, 199, 202, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 228, 230, 233-234, 237-238, 241-242, 245-246), подорожніми листами (т.4, а.с. 248-250, т.5, а.с.1-2), податковими накладними на загальну суму 2284894 грн., (т.4. а.с. 186, 188, 190, 192, 195, 198, 201, 204, 206, 209, 212, 215, 218, 221, 224, 227, 230, 232, 236, 240, 244, ), виписками з банку (т.5, а.с. 3-14).

Між позивачем та ТОВ «Смарт Імпекс», укладено договір купівлі-продажу №17/08/16 від 17.08.2016 за змістом яких продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю товар згідно рахунком-факторую (т.5, а.с. 15).

Факт поставки товару (арматури, сталі, труби профільної, листа, дрота оцинкованого та профілю оцинкованого), підтверджується рахунком-фактурою (т.5, а.с. 16), видатковою накладною (т.5, а.с. 17), товарно-транспортною накладною (т.5, а.с.19), податковою накладною на загальну суму 340000 грн., (т.5. а.с.18), випискою з банку (т.5, а.с. 2).

Також, між позивачем та ТОВ «Комерційна група «Фенікс», укладено договори №0108/16 від 01.08.2016, за змістом яких продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених даним Договором, поставити покупцю бітум нафтовий дорожній, пічне паливо, а також товар згідно рахунком-факторую (т.5, а.с. 27-28).

Факт поставки товару (бітуму нафтового дорожнього, пічного палива, поковки, цегли, сталі, прокату листового, труби, шлакопортландцементу), підтверджується рахунками-фактурами (т.5, а.с. 29-35), видатковими накладними (т.5, а.с. 37, 39, 41, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 64, 68, 72), товарно-транспортними накладними (т.5, а.с. 38, 40, 42-43, 46, 49, 52, 55, 58, 61-62, 65-66, 69-70, 73), податковими накладними на загальну суму 1622160 грн., (т.5. а.с. 44, 47, 50, 53, 56, 59, 63, 67, 71, 74), виписками з банку (т.5, а.с. 75-79).

Кошти по вказаним господарським операціям були відображені в податкових деклараціях з ПДВ з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту до них (т.3, а.с. 105-145, т.4, 112-141).

В подальшому зазначені товари були використані при проведенні будівельних робіт (т.2, а.с. 69-73, т.3, а.с. 3-104, т.4, 18-111, т.5, а.с. 80-176).

Усі первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанцій дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність порушень позивачем податкового законодавства, оскільки реальність господарських операцій позивача з ПП «Айрон груп», ТОВ «КГ «Фенікс», ПП «Кремінь ПММ», ПП «Бета-Трейд», ПП «Голд Сервіс», ПП «Водолій-14», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Буд сервіс тайм», ТОВ «Торговий дім «Водна Техніка», ТОВ «Стар Імпекс» підтверджується первинними документами, відбувся реальний рух активів в процесі здійснення цих операцій, а тому відсутні законні підстави для визначення йому податкових зобов'язань. Допущені контрагентами порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо них та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з позицією суду першої інстанцій, виходячи з наступного.

Підпунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 даного кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п. 198.2 ст.198 ПКУ вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

У відповідності до приписів п.201.1, п.201.4., п.201.10, ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний виписати податкову накладну у двох екземплярах та надати покупцю податкову накладну, що має містити визначені за законом певні реквізити, у т. ч. ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні.

Відповідно до п.п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що наявність у позивача, податкових та видаткових накладних по господарськими операціями, що перевірялися, а також відповідних розрахункових документів, дані яких враховані та відображені у бухгалтерському та податковому обліку позивача повністю підтверджують законність нарахування ПП «Ефект» відповідних сум прибутку, валових витрат, нарахування податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, а також підтверджують факт здійснення господарських операцій позивача з придбання у контрагента послуг та товарів на підставі яких відповідні суми ПДВ у складі вартості придбаних послуг були включені до податкового кредиту.

Вказані первинні документи відповідають ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

При укладенні договорів сторонами було досягнуто усіх істотних умов, вони спрямовані на реальне настання правових наслідків, відповідають економічному змісту та чинному законодавству, товари придбавались з метою їх подальшого використання у господарській діяльності позивача.

З огляду на викладене в акті перевірки, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що відповідачем не заперечується наявність у позивача необхідних первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, та відповідність вказаних у них обсягів господарських операцій і задекларованих у податковій звітності сум від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток та сум податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відповідно до п.200.1-200.4 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті і перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг, а залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, як випливає з вищенаведеного, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Отже, податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладання штрафних санкцій.

Висновками перевірки та судом першої інстанції не встановлено жодного фактичного порушення позивачем вимог наведених норм законодавства, яке б позбавляло позивача права на формування податкового кредиту, від'ємного значення ПДВ та на подальше отримання бюджетного відшкодування.

Реальність господарських операцій по вказаним у акті перевірці контрагентам підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, розрахунковими документами, товарно-транспортними наклданими, подорожніми листами.

Проведення господарських операцій суб'єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно з частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Судом першої інстанції були досліджені всі первинні документи та встановлено дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до податкового кредиту, а також реальне виконання сторонами, укладених правочинів.

Судом апеляційної інстанції відхиляються доводи податкового органу з приводу відсутності сертифікатів якості на товар, як обставину яка виключає реальність господарської операції, оскільки наявність або відсутність зазначених документів не може підтверджувати або спростовувати самого факту здійснення господарської операції.

Зазначені факти свідчать на користь висновку суду першої інстанції щодо підтвердження реальності спірних господарських операцій, крім того відсутність деяких документів, а так само помилки в їх заповненні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, в той час як з інших даних вбачається фактичний рух активів та зміна у капіталі позивача у зв'язку з його господарською діяльністю.

З огляду на встановлені обставини у справі, а також беручи до уваги індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, правильним є висновок суду першої інстанції, що у разі порушення контрагентом платника податків чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи, у зв'язку з чим право платника податків, тобто позивача, на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третьою особою.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов'язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено. А недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість виконати роботи або надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих робіт/послуг, у тому числі й по ПДВ. Адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб'єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов'язань тощо).

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента.

Судом першої інстанції з'ясовано характер та зміст спірних операцій позивача з його контрагентами при виконанні договорів укладених з останніми, зроблено вмотивований висновок про відповідність первинних документів вимогам чинного податкового законодавства, а також про те, що відбувся дійсний рух активів між учасниками відповідних операцій, встановлено наявність зв'язку між фактом придбання послуг та робіт з понесенням інших витрат із господарською діяльністю платника податку та використання придбаного товару у господарській діяльності.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що відповідачем не підтверджено правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень щодо зазначених контрагентів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник