Справа № 816/2/18
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 червня 2018 року

Київ

справа №816/2/18

адміністративне провадження №К/9901/52562/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року

за позовом ОСОБА_2

до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Полтавській області,

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга, що надіслана на адресу суду 01 червня 2018 року, не відповідає вимогам статті 330 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У касаційній скарзі скаржник зазначив, що відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп.

Так, дійсно, згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Однак, документа про сплату судового збору або документів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору до касаційної скарги скаржником не долучено, клопотання про звільнення від сплати судового збору останннім не заявлося.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 грн.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у цій справі позов містить одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою (у разі відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору та ненадання документів, які підтверджують вказані підстави), складає 1409,60 грн. (1762х0,4х200%).

Судовий збір підлягає зарахуванню на розрахунковий рахунок 0007, отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, код банку отримувача: 820019, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету: 22030102, Судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи (чи номер касаційного провадження), Верховний Суд.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Згідно зі статтею 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі

чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у визначених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, визначених пунктами 1-6 частини першої цієї статті.

З касаційної скарги вбачається, що скаржник просить суд касаційної інстанції змінити оскаржувані ним судові рішення, зокрема їх мотивувальні та резолютивні частини, ухваливши нову постанову.

Відтак, сформульовані скаржником вимоги не відповідають положенням статті 349 КАС України щодо повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що дану касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків касаційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору або документів, які підтвержують підстави для звільнення від його сплати, а також надання касаційної скарги з уточненням вимог до суду касаційної інстанції, викладених з урахуванням повноважень останнього, передбачених статтею 349 КАС України.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02 лютого 2018 року у справі № 296/8050/16-а та від 24 травня 2018 року у справі № 462/4769/17.

У випадку неусунення недоліків, касаційна скарга буде повернута скаржнику відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України.

Керуючись статтями 169, 248, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії без руху та надати строк для усунення недоліків 10 днів з моменту вручення даної ухвали.

3. Надіслати ОСОБА_2 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.О. Берназюк