Справа № 521/7206/18
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 521/7206/18
Пр. №2-а/521/195/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі Пасічник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті ОСОБА_1 справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульно-постової служби в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 18 квітня 2018 року лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно нього було винесено постанову серії АР №4862226 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, в якій зазначено, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки Suzuki Swift, номер реєстрації ВН9308ЕН, 10 березня 2018 року в 14:30:38/м в м. Одесі на вул. Варненська біля будинку №5/3 здійснив зупинку та стоянку ТЗ в місці, де це робить неможливим рух іншим транспортним засобам, чим порушив п. 15.10 д. ПДР.

Позивач зазначив, що 10 березня 2018 року в 14:30:38 він дійсно, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Suzuki Swift, номер реєстрації ВН9308ЕН зробив зупинку для висадки пасажира похилого віку біля АДРЕСА_1 за адресою вул. Варненська в м. Одесі, біля вказаного будинку встановлені контейнери для зберігання побутових речей. Будь-яких обяв, або знаків, що в контейнері, навпроти якого він зупинив автомобіль, зберігається транспортний засіб там не було.

Позивач вважає вказану постанову неправомірною, оскільки інспектор поліції не перевірив чи є у особи, яка зберігала автомобіль в контейнері, дозвіл на його збереження, крім цього іншого місця для зупинки автомобіля та висадки пасажирів біля будинку за №5/3 по вул. Варненська немає.

Як вказує позивач, в постанові про накладення адміністративного стягнення серії АР №4862226 від 18 квітня 2018 року відсутні докази скоєння ним правопорушення, відсутні схема ДТП та протокол про скоєння адміністративного правопорушення, зазначив, що при призначенні йому покарання у вигляді штрафу в сумі 510 гривень інспектор не врахував характер правопорушення, його матеріальний стан, відсутність заподіяної шкоди, з підстав чого просив суд визнати вказану постанову протиправною та скасувати її.

Ухвалою суду від 03 травня 2018 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 10 травня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, раніше надав до суду компакт-диск з відеофіксацією правопорушення 10 березня 2018 року.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії АР №4862226 від 18 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, складеної інспектором 1 роти 2 батальйону УПП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки Suzuki Swift, номер реєстрації ВН9308ЕН, 10 березня 2018 року в 14 год. 30 хв., в м. Одесі, по вул. Варненській, біля будинку №5/3 здійснив зупинку та стоянку ТЗ в місці, де це робить неможливим рух іншим транспортним засобам, чим порушив п. 15.10 д. ПДР.

Посилаючись на те, що іншого місця для зупинки автомобіля та висадки пасажирів біля будинку за №5/3 по вул. Варненська немає та на відсутність будь-яких обяв, або знаків, що в контейнері, навпроти якого він зупинив автомобіль, зберігається транспортний засіб там не було, позивач просив суд визнати вищевказану постанову протиправною та скасувати її, оскільки його дії, як водія, відповідають вимогам ПДР.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 15.10 (д) Правил дорожнього руху стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Згідно ч. 3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наданого Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції диску із відеозаписом, зробленого нагрудною відеокамерою встановлено, що позивачем порушено вимоги п.15.10 (д) ПДР України. Крім цього, позивач особисто не заперечував того, що він здійснив стоянку біля будинку №5/3, за адресою: вул. Варненська в м. Одесі.

Згідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. При ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 80, 81, 121 -126, 1271 - 129, ч. 1, 2, 3, і 4 ст. 130 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому, термін "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було проведено 18 квітня 2018 року безпосередньо в Управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про що його було повідомлено належним чином (а.с. 6).

Встановлено, що 21 березня 2017 року ОСОБА_4 надав до Управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції пояснення, в яких зазначив, що 10 березня 2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ним було викликано патрульну поліцію у зв'язку з тим, що автомобіль Suzuki Swift, номер реєстрації ВН9308ЕН перегородив в'їзд з його гаража, що зробило неможливим виїзд його автомобіля по вул. Варненській 5/3, у м. Одесі, зазначив, що власник зазначеного автомобіля часто залишав свій автомобіль перегороджаючи виїзд іншим автомобілями, незважаючи на те, що за зазначено адресою є інше місце для паркування (а.с. 7).

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п. 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції

У відповідності до п. 9 ч. 3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

У відповідності до п. 10 ч. 3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 5 ч. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст. 285 КУпАП). Копія постанови протягом 3-х днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

За загальним правилом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затверджені Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу.

Тобто під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач виконав вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд критично ставиться до зазначених у позовній заяві посилань позивача на те, що під час здійснення ним зупинки для висадки пасажира похилого віку біля будинку №5/3, за адресою вул. Варненська в м. Одесі іншого місцям для її здійснення не було, оскільки зазначене спростовується наявною в матеріалах справи відеофіксацією вчиненого правопорушення, з якої вбачається порушення позивачем п. 15.10 (д) ПДР.

Позивач вказує, що в постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні докази скоєння ним правопорушення, зокрема відсутня схема ДТП, однак зазначене не відповідає обставинам справи та не приймається до уваги судом. Крім цього, передбачена КУпАП процедура складення протоколу про адміністративне правопорушення не передбачає перевірку інспектором поліції наявності дозволів власників автомобілів на їх зберігання у гаражах, чи інших місцях, в межах складення протоколу стосовно іншої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездітності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №4862226 від 18 квітня 2018 року інспектор 1 роти 2 батальйону УПП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3, діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_2

до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст. 19, 63 Конституції України, ст. 9, 23, 30, ч.2 ст. 122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 278, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч. 9 ст. 205, 227-228, 241-246, 250, 286, 295 КАС України суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульно-постової служби в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 21 червня 2018 року.

Суддя: О.М. Сегеда