Справа № 466/10071/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2018 року

Київ

справа №466/10071/16-а

адміністративне провадження №К/9901/16369/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 466/10071/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду, постановлену 21 серпня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Сапіги В.П., суддів Носа С.П.. Обрізка І.М.,

в с т а н о в и в :

2 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10.11.2016 №11196/03-15 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова обчислити та призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 01.11.2016, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2016 року позов задоволено.

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова подало апеляційну скаргу на зазначене рішення суду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року визнано неповажними причини пропуску Личаківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Львова строку апеляційного оскарження. Закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2016 року у справі №466/10071/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій.

У касаційній скарзі Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова заявило вимогу про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції та передачу справи до Львівського апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, заявник зазначає, що апеляційний суд дійшов хибного висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

В запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Визнаючи неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та закриваючи апеляційне провадження у справі, суд виходив з того, що причини пропуску строку апеляційного оскарження, зазначені особою, яка подала апеляційну скаргу, не є такими, що можна визнати поважними, що свідчить про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі як безпідставно відкритого.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 відкрито апеляційне провадження у справі. При цьому, в ухвалі зазначено, що відповідачем строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Ухвалою від 03.04.2017 справу призначено до розгляду на 12.06.2017.

07.06.2017 позивачем подано клопотання про закриття провадження у справі з підстав пропуску відповідачем строку на подачу апеляційної скарги та не наведення останнім належних підстав для поновлення пропущеного строку.

У зв'язку з наведеним, апеляційний суд ухвалою від 12 червня 2017 року (постановленою після відкриття апеляційного провадження у справі) залишив апеляційну скаргу без руху та зазначив, що Управління просило поновити строк на апеляційне оскарження, однак причини пропуску та підстави для поновлення такого в апеляційній скарзі належно не наведено, оскільки відповідач скористався правом на подачу апеляційної скарги 28.12.2016, яку Львівським апеляційним адміністративним судом повернуто відповідачу ухвалою від 28.02.2017, відхиливши клопотання щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

19.07.2017 до суду надійшло повторне клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення з тих підстав, що Управління у грудні 2016 року не мало змоги виконати вимоги суду про залишення апеляційної скарги без руху через відсутність коштів на сплату судового збору.

Оскаржуваною ухвалою від 21 серпня 2017 року апеляційним судом визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а апеляційне провадження у справі закрито, як безпідставно відкрите.

У справі, що розглядається, предметом касаційного оскарження є правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні судового рішення, яким визнано неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження та закрито апеляційне провадження, як безпідставно відкрите.

Частинами 2, 3 статті 189 КАС України передбачено, що отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження. До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

При цьому, частиною 4 цієї статті передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства, а інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися і до виконання своїх обов'язків. Однак невірно застосував це положення усталеної судової практики до ситуації заявника, оскільки нормами КАС України (чинного на час постановлення оскаржуваної ухвали) не передбачено можливості після відкриття апеляційного провадження у справі вирішувати питання щодо відповідності скарги статті 187 цього Кодексу чи дотримання строків подачі апеляційної скарги.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов помилково висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження, ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду.

Відповідно частини 1 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду, постановлену 21 серпня 2017 року у справі №466/10071/16-а скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

,

Судді Верховного Суду