Справа № 500/6469/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 500/6469/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- ОСОБА_1

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про грошове забезпечення № 4591 для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеські області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про грошове забезпечення № 4591 для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 320 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось з апеляційною скаргою на вказане судове рішення, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року залишено без руху, надано апелянту десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору.

На виконання вищезазначеної ухвали апелянтом надано до суду апеляційної інстанції клопотання про усунення недоліків. В поданій заяві апелянт зазначав, що 11.06.2018 року управлінням було отримано ухвалу суду, просив суд врахувати, що станом на день подання зазначеного клопотання апелянт немає можливості виконати вимоги ухвали суду апеляційної інстанції через майновий стан у звязку з чим просить звільнити від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З викладеного вбачається, що скаржник не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом в ухвалах від 11.01.2018 року по справі №809/1045/16, від 10.01.2018 року по справі № 242/3169/17.

Імперативними приписами частин 5,6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином у встановлений суддею строк та до теперішнього часу апелянтом недолік апеляційної скарги усунутий не був, документ про сплату судового збору суду не надано.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Згідно до вимог п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи те, що апелянт у встановлений строк не усунув недолік апеляційної скарги, яку було залишено без руху, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції роз'яснює апелянту, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 298, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_1