Справа № 520/6958/16-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 520/6958/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Куриленко О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчук В.О.

суддів: Семенюка Г.В. , Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м.Одеси від 01 липня 2016 року прийняту в відкритому судовому засіданні по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про:

визнання дій Управління ПФУ в Київському районі м. Одеси щодо відмови у перерахунку пенсії позивачці протиправними;

зобов'язання УПФ України в Київському районі м. Одеси провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Одеської області № 525 від 01 червня 2016 року, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку та виплатити з 02 листопада 2015 року різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що з 02 грудня 2015 року вона перебуває на обліку в УПФ України у Київському районі м. Одеси, як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач стверджує, що відповідачем - суб'єктом владних повноважень перерахунок її пенсії був проведений з порушенням діючого законодавства, а на її звернення щодо усунення порушень закону, відповідач відповів відмовою, чим були порушені її права та інтереси, щодо перерахунку пенсії відповідно до діючого законодавства. Тобто зазначає, що з цього приводу між нею та відповідачем виник спір, у зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 01 липня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Визнано дії УПФ України в Київському районі м. Одеси щодо відмову перерахунку пенсії позивачки протиправними.

Зобов'язано УПФ України в Київському районі м. Одеси провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Одеської області № 525 від 01 червня 2016 року, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку та виплатити з 02 листопада 2015 року різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, УПФ України в Київському районі м. Одеси звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги УПФ України в Київському районі м. Одеси, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Обставини справи.

Наказом прокурора Одеської області № 892 від 10 травня 2016 року ОСОБА_1 була звільнена з посади прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 в зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

З 02 грудня 2015 року позивач перебуває на обліку в УПФ України у Київському районі м. Одеси, як отримувач пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2016 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФ України в Київському районі м. Одеси. Визнано протиправними дії УПФ України в Київському районі м. Одеси щодо не зарахування ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу половини навчання в Одеському державному університеті (нині Одеському Національному університеті) ім.. І.І. Мечникова. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФ України в Київському районі м. Одеси № 10105 від 11 грудня 2015 року «Про відмову у призначенні пенсії» ОСОБА_1 Зобов'язано УПФ України в Київському районі м. Одеси до вислугу років ОСОБА_1, що дає право на пенсію, половину строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університеті ім. І.І. Мечникова з 01 вересня 1983 року по 01 липня 1988 року тобто 2 роки 5 місяців, визначивши загальний стаж роботи 33 роки 4 місяці 29 днів, спеціальний (пільговий) стаж - 20 років 2 місяці 12 днів. Призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з моменту звернення з 02 грудня 2015 року.

На письмове звернення позивача УПФ України у Київському районі м. Одеси була надана відповідь у вигляді листа № 124/М-01 від 03 червня 2016 року про роз'яснення підстави нарахування пенсії у розмірі 60 %.

Не погоджуючись з вказаним позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок має бути проведено вже з розміру раніше призначеної пенсії, тобто 90 відсотків від суми місячного чинного заробітку і при перерахунку мають бути взяті до уваги збільшені показники, підвищення заробітної плати, які надані позивачем. Однак, управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси порушило права позивача, відмовившись провести перерахунок пенсії із розрахунку 90 відсотків заробітної плати, чого не мало права робити.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі УПФ України в Київському районі м. Одеси вказується на те, що зазначене рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтами ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі по тексту - Закон №1697-VII).

У зв'язку з набранням чинності зазначеним Законом втратили чинність положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, в частині визначення осіб, які мають право на призначення пенсії за вислугу років та розміру такої пенсії.

У свою чергу, статтею 86 Закону №1697-VII визначено підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років.

Так, відповідно до ч.1 ст.86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Оцінка суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії загальна вислуга років позивача склала 33 роки 4 місяці 29 днів, з яких в органах прокуратури - 20 років 2 місяців 12 днів.

Таким чином, враховуючи вищезазначені положення ст.86 Закону №1697-VII, колегія суддів зазначає, що стаж роботи позивачки на час її звернення до відповідача є достатнім для призначення пенсії за вислугу років згідно Закону №1697-VII.

Вказані обставини справи встановлені постановою Київського районного суду м.Одеси від 15 лютого 2016 року, яка набрала законної сила, та якою визнано протиправними дії УПФ України в Київському районі м. Одеси щодо не зарахування ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу половини навчання в Одеському державному університеті (нині Одеському Національному університеті) ім.. І.І. Мечникова. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФ України в Київському районі м. Одеси № 10105 від 11 грудня 2015 року «Про відмову у призначенні пенсії» ОСОБА_1 Зобов'язано УПФ України в Київському районі м. Одеси до вислугу років ОСОБА_1, що дає право на пенсію, половину строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університеті ім. І.І. Мечникова з 01 вересня 1983 року по 01 липня 1988 року тобто 2 роки 5 місяців, визначивши загальний стаж роботи 33 роки 4 місяці 29 днів, спеціальний (пільговий) стаж - 20 років 2 місяці 12 днів. Призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з моменту звернення з 02 грудня 2015 року.

Згідно ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, яка діяла в редакції Закону з 26 липня 2001 року (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року) до 1 жовтня 2011 року (в редакції Закону №3668 від 08 липня 2011 року), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Отже, у прокурорів та слідчих, які в період часу з 26 липня 2001 року до 01 жовтня 2011 року мали стаж роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, виникло право на пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі зазначеної норми права. При цьому, таке право у зазначених осіб виникло незалежно від того чи фактично воно було реалізовано шляхом звернення до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст.22, 58 Конституції України, можливо стверджувати про те, що у разі якщо в подальшому у чинному законодавстві відбуваються зміни щодо правового регулювання призначення пенсії за вислугу років, які підвищують, зокрема, необхідний стаж для призначення пенсії, зменшують розмір пенсії у відсотковому виразі до посадових окладів, то такі зміни звужують зміст та обсяг існуючих прав зазначеної категорії осіб (в яких таке право раніше виникло).

За встановлених у цій справі обставинами, колегія суддів вважає, що позивачка у період часу з 26 липня 2001 року по 1 жовтня 2011 року, мала необхідний стаж роботи для призначення пенсії, а отже у ОСОБА_1 виникло право на пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у вказаній редакції).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2016 року в справі №33/6710/15-а, а також Верховним Судом у справах №372/2909/17, №211/3177/17, №713/1287/17.

На підставі викладеного колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо задоволення в повному обсязі адміністративного позову ОСОБА_1 правильним.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 01 липня 2016 року прийняту в відкритому судовому засіданні по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 13 червня 2018 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шеметенко Л.П.