Справа № 815/1245/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1245/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (згідно витягу),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроенергомонтаж» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.03.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроенергомонтаж» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.03.2017 року.

Ухвалою суду від 27 березня 2018 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроенергомонтаж» залишено без руху у звязку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. Позивачу був наданий 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 13 квітня 2018 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

25 квітня 2018 року ухвалою суду заяву представника позивача задоволено та визначено розгляд даної справи проводити в порядку строщеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 09.02.2018 року по 15.02.2018 року Головне управління ДФС в Одеській області здійснено документальну виїзну позапланову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроенергомонтаж» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником ТОВ «Нексо-Україна» за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 року. За результатами перевірки відповідачем був складений акт документальної виїзної позапланової перевірки від 22.02.2018 року за № 318/15-32-14-07/37549920. Позивач зазначає, що згідно акта перевірки був зроблений висновок про встановлення порушення з боку ТОВ «Гідроенергомонтаж» п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 198.1, п. 198.3 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до: завищення податкових зобовязань з податку на додану вартість на загальну суму 74343 грн., у т.ч. червень 2017 року - 74343 грн.; завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 74188 грн., у т.ч. червень 2017 року - 74188 грн. Позивач вказує, що ТОВ «Гідроенергомонтаж» не погоджуючись з висновками ДФС, викладеними в акті, вважаючи, що ДФС при проведенні перевірки припустилась порушень норм чинного законодавства України, внаслідок чого було прийнято неправомірне рішення про донарахування коштів і, відповідно, були порушені права та охоронювані законом інтереси ТОВ «Гідроенергомонтаж», в адресу ДФС надало відповідні заперечення від 27.02.2018 року. Позивач вказує, що ДФС висновки до акту перевірки залишено без змін. На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення за № НОМЕР_1 від 14.03.2017 року, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 74343 (сімдесят чотири тисячі триста сорок три) гривень. Позивач зазначає, що ДФС під час проведення перевірки були неправильно застосовані норми податкового законодавства, надана невірна правова оцінка первинним бухгалтерським документам ТОВ «Гідроенергомонтаж», зроблені необ'єктивні висновки щодо порушень податкового законодавства, наявність яких не підтверджена належними та допустимими доказами, що свідчить про протиправний характер таких дій.

Під час перевірки всі документи, повязані з предметом перевірки були надані, про що окремо вказується в акті перевірки. Позивач зазначає, що у червні 2017 року ТОВ «Гідроенергомонтаж» придбало відповідний товар у ТОВ «Нексо-Україна». Копії всіх документів по придбанню товару були надані до ГУ ДФС в Одеській області листом №32 від 22.12 2017 р. з відміткою про вручення. Як зазначалось у листі, постачання товару здійснювалось за рахунок і силами постачальника на адресу наступного покупця. Щодо подальшої реалізації зазначеного товару, на підставі договору поставки матеріалів № 07/06-17 від 07.06.2017 року, укладеного між ТОВ «Гідроенергомонтаж» (постачальник) та ТОВ «Об'єднання Одесаагрогаз» (покупець), вони були реалізовані на адресу покупця. Позивач зазначає, що товар був виданий уповноваженій особі покупця за довіреністю № 250 від 13 червня 2017 р. згідно з рахунком-фактурою №7 від 09.06.2017 р. та на підставі виданої видаткової накладної №1-00000006 від 13 червня 2017 року на суму 1100546,40 грн. В звязку з тим, що постачання товару здійснювалось на адресу кінцевого споживача ТОВ «Об'єднання Одесаагрогаз», ТОВ «Гідроенергомонтаж» не мало можливості надати копії товарно-транспортних накладних. Позивач вказує, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.01.2015 року по справі № К/800/50432/13 Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що «...відсутність товарно-транспортної накладної не може бути єдиною беззаперечної підставою для відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій, оскільки, наявність чи відсутність ТТН є лише дотриманням чи порушенням правил перевезення автомобільним транспортом , які не повязані з дотриманням вимог податкового законодавства та не свідчать про безтоварність операцій за наявності інших підтверджуючих документів».

У подальшому на користь ТОВ «Гідроенергомонтаж» були перераховані кошти від ТОВ «Об'єднання Одесаагрогаз» за постачання вищезазначеного товару у розмірі 1981371,26 грн., згідно п/д №4268 від 09.06.2017. На користь ТОВ «Нексо-Україна» ТОВ «Гідроенергомонтаж» перерахувало грошові кошти згідно платіжного доручення №501 від 13.06.2017 року у сумі 211585,01 грн., та згідно платіжного доручення № 500 від 13.06.2017 року у сумі 233552,88 грн., що свідчить про реальність операцій з постачання товару.

ДФС в акті перевірки зазначає, що ТОВ «Гідроенергомонтаж» до перевірки не надані документи що підтверджують якість придбаного чи сертифікат відповідності виробника. У такому випадку ДФС мало би скласти акт про ненадання документів (копій документів), в якому б зазначив перелік документів, які не було надано ТОВ «Гідроенергомонтаж» до перевірки та до ТОВ «Гідроенергомонтаж» застосовувались би штрафні санкції. Але ДФС не було складено акт про ненадання документів під час проведення перевірки та не застосовано до ТОВ «Гідроенергомонтаж» жодних штрафних санкцій, визначених п. 121.1 ПК України, оскільки ДФС не надавав ТОВ «Гідроенергомонтаж» жодного письмового запиту з вимогою надати документи, що підтверджують якість придбаного товару чи сертифікат відповідності товару. Документи, що підтверджують відповідність отриманого товару встановленим стандартам якості придбаного товару чи сертифікату відповідності виробника не відповідають визначенню первинних документів. Інші документи, що були надані до перевірки відповідали визначенню первинних документів та мали всі обов'язкові реквізити. Стосовно наявності виробничих потужностей, транспортних засобів, звертаємо увагу на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 04.03.2014 року по справі № К/9991/27474/12 у відповідності до якої Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що наявність, або відсутність матеріально-технічної баз у контрагента господарюючого субєкта не є передумовою для визначення господарської компетенції останнього і не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін щодо реального настання правових наслідків, обумовлених правочинами. Позивач вказує, що 01 вересня 2015 року вступів в дію ОСОБА_3 України № 655-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків», вимогами якого забороняється контролюючим органам використовувати акт перевірки в якості підстави для висновків відносно взаємовідносин з контрагентами підприємства, в тому числі відпрацьовувати в інформаційних базах контролюючих органів, у випадку якщо податкове повідомлення-рішення не прийнято по результатам акта перевірки.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позов.

08 травня 2018 року до суду за вх. №12874/18 надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.126-130), у якому відповідач зазначає, що 07.02.2018 р. ГУ ДФС в Одеській області було прийнято наказ №745 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю туристична агенція «Гідроенергомонтаж» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником ТОВ «Нексо-Україна», код за за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 року. Відповідач вказує, що за даними перевірки встановлено порушення: п.44.1 ст.44, п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.198.1, п.198.3 ст. 198, п.200.1 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до: завищення податкових зобовязань з податку на додану вартість на загальну суму 74343 грн., у т.ч. червень 2017 року - 74343 грн.; завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 74188 грн., у т.ч. червень 2017 року - 74188 грн. Відповідач вказує, що ТОВ «Гідроенергомонтаж» включало до складу податкового кредиту за червень 2017 року придбання труб, болтів, модемів, сіток та шаф від ТОВ «Нексо-Україна», на суму ПДВ 74188 грн. в цьому ж періоді ТОВ «Гідроенергомонтаж» включило до складу податкових зобовязань продаж труб, болтів, модемів, сіток та шаф до ТОВ «Обєднання Одесаагрогаз», на суму ПДВ 74343 грн. В ході проведення перевірки та інформації, наявної в інформаційно-аналітичних системах ГУ ДФС в Одеській області встановлено підміну (фіктивне введення в обіг) товару.

В ході проведення перевірки було надано запит від 12.02.2018 року директору ТОВ «Гідроенергомонтаж» ОСОБА_1 У відповідь на запит в ході перевірки, не було надано специфікацій та сертифікатів якості на продукцію, складання яких передбачене п. 2.2. п. 4.1. договору від 04.06.2017 року №0406-17 про поставку матеріалів. Також не вказано в який спосіб відбувається доставка товару. Товарно-транспортні накладні на транспортування товару відсутні. Згідно балансу, поданого ТОВ «Нексо-Україна» на 30.06.2016 року, не встановлено основних фондів, транспортних засобів для можливості перевезення відповідних товарів.

Відповідач вказує, що аналізом інформаційних баз ГУ ДФС в Одеській області щодо ТОВ «Нексо-Україна» встановлено, що на протязі 2017 року ТОВ «Нексо-Україна» придбавало у постачальників друковану продукцію в асортименті, а саме: газети (Газета «Публика», Газета «На ОСОБА_2», Газета «Экспресс Газета», Газета «Футбол», Газета «Телескоп». Газета «Тайны звезд» та ін), журнали (Журнал «Кореспондент», Журнал «Деньги.Ua», Журнал «Украина ЗА РУЛЕМ», Журнал «Український тиждень» та ін), тижневики, каву, жувальну гумку, рекламно - інформаційні послуги. Придбання товарів із зазначенням номенклатури: «Труба сталева водогазопровідна», «Труба сталева електрозварна», «Модем GSM», «Шафа утеплена для модему», «Болт з гайками та шайбами», «Сітка дротяна» тощо відсутнє. Тобто відсутнє придбання товару, що реалізується підприємством ТОВ «Нексо-Україна» на адресу ТОВ «Гідроенергомонтаж».

Відповідач зазначає, що суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ТОВ «Гідроенергомонтаж» до податкового кредиту за червень 2017 року, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за період червень 2017 року, на загальну суму ПДВ 74187,71 грн., в свою чергу, відображені ТОВ «Нексо-Україна» у Єдиному державному реєстрі податкових накладних, згідно проведеному аналізу номенклатури зареєстрованих податкових накладних, «Архіву електронної податкової звітності», даних інформаційних баз ДФС України у червні 2017 року. Вищевказане свідчить про штучне формування податкового кредиту ТОВ «Гідроенергомонтаж», у червні 2017 року по ланцюгу постачання від ТОВ «Нексо-Україна» (відсутнє реальне джерело походження товару). Відповідач вказує, що не встановлено факту отримання товару та послуг ТОВ «Гідроенергомонтаж» від підприємства - постачальника ТОВ «Нексо-Україна», в зв'язку з чим підтвердити реальність отримання товару та послуг по ланцюгу від виконавця на адресу ТОВ «Гідроенергомонтаж» , за період червень 2017 року, неможливо.

Відповідач вказує, що за результатами перевірки встановлено, що отриманий товар («Труба сталева водогазопровідна», «Труба сталева електрозварна», «Модем GSM», «Шафа утеплена для модему», «Болт з гайками та шайбами», «Сітка дротяна) від ТОВ «Нексо-Україна» був реалізований на адресу ТОВ «Обєднання Одесаагрогаз». В ході проведення перевірки було надано запит від 12.02.2018 року директору ТОВ «Гідроенергомонтаж» ОСОБА_1 У відповідь на запит в ході перевірки, не було надано специфікацій та сертифікатів якості на продукцію, складання яких передбачене п. 2.2., п. 4.1. договору від 04.06.2017 року № 0406-17 про поставку матеріалів. Також не вказано в який спосіб відбувається доставка товару. Товарно-транспортні накладні на транспортування товару відсутні.

Укладені між ТОВ «Гідроенергомонтаж» та ТОВ «Нексо-Україна», ТОВ «Обєднання Одесаагрогаз» за червень 2017 року договори не опосередковувалися реальним виконанням операції, які становлять предмет договору - відсутнє реальне джерело походження товару.

Відповідач у відзиві на позов посилається на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2018 року по кримінальній справі № 522/23388/17 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Враховуючи вищевикладене відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

16 травня 2018 року до суду від позивача за вх. №13623/18 надійшла відповідь на відзив (а.с.133-135), у якій позивач зазначає, що відповідач визначає ТОВ «Гідроенергомонтаж» туристичною фірмою, хоча ТОВ «Гідроенергомонтаж» ніякого відношення до туристичної галузі не має, що підтверджують види економічної діяльності, зазначені в державному реєстрі. Позивач, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві також зазначає, що на підставі договору поставки матеріалів № 07/06-17 від 07.06.2017 року, складеного між ТОВ «Гідроенергомонтаж» (постачальник) та ТОВ «Об'єднання Одесаагрогаз» (покупець), вони були реалізовані на адресу покупця. Товар був виданий уповноваженій особі покупця за довіреністю № 250 від 13 червня 2017 р. згідно з рахунком-фактурою №7 від 09.06.2017 р. та на підставі виданої видаткової накладної № 1-00000006 від 13 червня 2017 року на суму 1100546,40 грн. Щодо ствердження про не реальність виконання операцій ТОВ «Гідроенергомонтаж» з ТОВ «Об'єднання Одесаагрогаз2 та ТОВ «Нексо-Україна». Діюче законодавство не визнає термін підприємство «ризикової категорії», ТОВ «Об'єднання Одесаагрогаз» та ТОВ «НЕКСО-Україна» як контрагенти ТОВ «Гідроенергомонтаж» мають всі ознаки діючих юридичних осіб - свідоцтво про державну реєстрації, статут, довідку 4-ОПП про податковий облік, свідоцтво платника ПДВ, копії вищевказаних документів були надані ТОВ «Гідроенергомонтаж».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував по суті заявлених позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві та обставини, встановлені актом перевірки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Гідроенергомонтаж» зареєстроване 25.02.2011 року, взято на облік в контролюючих органах 28.02.2011 року за №17087 та станом на 22.02.2018 року перебувало на обліку в ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Гідроенергомонтаж» здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.21 Будівництво трубопроводів (основний); 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) (п.п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст. Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підставі направлень виданих ГУ ДФС в Одеській області, від 09.02.2018 року № 787/14-07 та № 788/14-07, згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 07.02.2018 № 745 проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроенергомонтаж», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником ТОВ «Нексо-Україна», код за за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 року.

За результатом вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт №318/15-32-14-07/37549920 від 22.02.2018 року (а.с.72-87), яким встановлено порушення ТОВ «Гідроенергомонтаж» п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до:

- завищення податкових зобовязань з податку на додану вартість на загальну суму 74343 грн., у т.ч. червень 2017 року - 74343 грн.;

- завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 74188 грн., у т.ч. червень 2017 року - 74188 грн.

ТОВ «Гідроенергомонтаж» було надано заперечення на акт перевірки (а.с.104-108). За результатом розгляду заперечень Головним управлінням ДФС в Одеській області було направлено лист №3542/10/15-32-14-07-12 від 07.03.2018 року (а.с.109-112), згідно якого висновки акту залишилися без змін.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 14 березня 2018 року № (а.с.17), яким за порушення п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) зменшено суму податкового зобовязання для цілей розділу V Податкового кодексу України на 74343 грн. та зменшено суму податкового кредиту за платежем податок на додану вартість на суму 74188 грн.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суд виходить з наступного.

Так, спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивачем, про які зазначено у розділі «Висновок» акту перевірки №318/15-32-14-07/37549920 від 22.02.2018 року.

Висновки відповідача в акті перевірки щодо податкового повідомлення-рішення № від 14 березня 2018 року обґрунтовані наступним.

За період червень 2017 року ТОВ «Гідроенергомонтаж» задекларовано податкових зобовязань по податку на додану вартість у розмірі 353748 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобовязань за період червень 2017 року по взаємовідносинах з платником податків ТОВ «Нексо-Україна», код за , встановлено їх завищення на суму 74343 грн.

За період червень 2017 року, ТОВ «Гідроенергомонтаж» задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у розмірі 343967 грн.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за червень 2017 року встановлено його завищення на суму 74188 грн.

У акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено: TOB «Гідроенергомонтаж» (Покупець) укладено з ТОВ «Нексо-Україна» (Постачальник) договір від 04.06.2017 року № 0406-17 про поставку матеріалів. Відповідно до умов договору від 04.06.2017 року № 0406-17, ТОВ «Нексо-Україна» у червні 2017 року виписано на адресу ТОВ «Гідроенергомонтаж» наступні видаткові накладні на загальну суму ПДВ 74188 грн. від 08.06.2017 року: 30, 42, 39, 40, 29, 32, 35, 31, 38, 37, 34, 33, 36, 41.

У акті зазначено, що у відповідь на запит в ході перевірки, не було надано специфікацій та сертифікатів якості на продукцію, складання яких передбачене п. 2.2., п. 4.1. договору від 04.06.2017 року № 0406-17 про поставку матеріалів. Також не вказано в який спосіб відбувається доставка товару. Товарно-транспортні накладні на транспортування товару відсутні.

Згідно аналізу баз даних ГУ ДФС в Одеській області ТОВ «Нексо-Україна» основний вид діяльності 73.11 «Рекламні агентства». За червень 2017 року працювали у штаті - 4 особи, загальна сума нарахованої заробітної плата - 13100,00 грн. Види діяльності, які має право здійснювати ТОВ «Нексо-Україна» за кодом КВЕД: 18.12 Друкування іншої продукції; 26.51 Виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.62 Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 58.13 Видання газет; 58.29 Видання іншого програмного забезпечення; 73.11 Основна Рекламні агентства.

Згідно балансу поданого ТОВ «Нексо-Україна» на 30.06.2016 року не встановлено основних фондів, транспортних засобів для можливості перевезення відповідних товарів.

Придбання товарів із зазначенням номенклатури: «Труба сталева водогазопровідна», «Труба сталева електрозварна», «Модем GSM», «Шафа утеплена для модему», «Болт з гайками та шайбами», «Сітка дротяна», тощо відсутнє. Тобто відсутнє придбання товару, що реалізується підприємством ТОВ «Нексо-Україна» на адресу ТОВ «Гідроенергомонтаж».

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ТОВ «Гідроенергомонтаж» до податкового кредиту за червень 2017 року, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за період червень 2017 року, на загальну суму ПДВ 74187,71 грн., в свою чергу, відображені ТОВ «Нексо-Україна» у Єдиному державному реєстрі податкових накладних, згідно проведеному аналізу номенклатури зареєстрованих податкових накладних, «Архіву електронної податкової звітності», даних інформаційних баз ДФС України у червні 2017 року.

У акті перевірки вказано, що вищевказане свідчить про штучне формування податкового кредиту ТОВ «Гідроенергомонтаж», у червні 2017 року по ланцюгу постачання від ТОВ «Нексо-Україна» (відсутнє реальне джерело походження товару).

Не встановлено факту отримання товару та послуг ТОВ «Гідроенергомонтаж» від підприємства-постачальника ТОВ «Нексо-Україна», в зв'язку з чим підтвердити реальність отримання товару та послуг по ланцюгу від виконавця на адресу ТОВ «Гідроенергомонтаж», за період червень 2017 року, неможливо. У результаті чого, ТОВ «Гідроенергомонтаж», документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентом-постачальником, їх вид, обсяг та якість за перевіряємий період червень 2017 року. Таким чином, взаємовідносини між ТОВ «Гідроенергомонтаж» та ТОВ «Нексо-Україна» не опосередковувалися реальним виконанням операції, яка становить його предмет.

За результатами перевірки встановлено, що отриманий товар («Труба сталева водогазопровідна», «Труба сталева електрозварна», «Модем GSM», «Шафа утеплена для модему», «Болт з гайками та шайбами», «Сітка дротяна) від ТОВ «Нексо-Україна» був реалізований на адресу ТОВ «Обєднання Одесаагрогаз» (код за , 1521 Чорноморська ОДНІ ГУ ДФС в Одеській області (Овідіопольське відділення)).

Згідно акта перевірки між ТОВ «Гідроенергомонтаж» та ТОВ «Обєднання Одесаагрогаз» (код за ) укладено договір від 07.06.2017 № 07/06-17. Відповідно до умов договору від 07.06.2017 № 07/06-17 ТОВ «Гідроенергомонтаж» (код за ) у червні 2017 року виписано на адресу ТОВ «Обєднання Одесаагрогаз» наступну видаткову та податкову накладну на загальну суму ПДВ 74342,78 грн.: 7 від 14.06.2017 року.

У відповідь на запит в ході перевірки, не було надано специфікацій та сертифікатів якості на продукцію, складання яких передбачене п. 2.2. п. 4.1. договору від 04.06.2017 року № 0406-17 про поставку матеріалів. Також не вказано в який спосіб відбувається доставка товару. Товарно-транспортні накладні на транспортування товару відсутні.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №, суд виходить з наступного.

Згідно п.44.1 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно п.187.1 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду, згідно вимог п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України; в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. 201.10.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України).

TOB «Гідроенергомонтаж» (Покупець) укладено з ТОВ «Нексо-Україна» (Постачальник) договір про поставку матеріалів від 04.06.2017 року № 0406-17. Згідно вказаного договору його істотними умовами є: 1.1. Постачальник зобовязується поставити, а покупець зобовязується прийняти та сплатити партіями в кількості і по цінам, що узгоджені сторонами згідно специфікацій та видаткових накладних до цього договору. 2.2. Товар приймається в кількості відповідно кількості, вказаній у видатковій накладній. Товар по якості - підтверджується сертифікатами якості, які передаються Постачальником Покупцю в момент передачі товару, на підставі акту приймання-передачі. 3.2. Приймання товару здійснюється уповноваженим представникам покупця. 4.1. Сума договору визначається виходячи з сум видаткових накладних та специфікацій до договору, за весь термін дії даного договору. 10.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31 грудня 2017.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «Нексо-Україна» здійснює такі види діяльності за КВЕД: 18.12 Друкування іншої продукції; 26.51 Виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.62 Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 58.13 Видання газет; 58.29 Видання іншого програмного забезпечення; 73.11 Рекламні агентства (основний); 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування.

ТОВ «Нексо-Україна» у червні 2017 року виписано на адресу ТОВ «Гідроенергомонтаж» наступні видаткові накладні на загальну суму 445137,89 грн., з яких ПДВ 74189,66 грн.: 1, 3, 2, 10, 9, 12, 13, 11, 8, 4, 5, 15, 7, 6 (а.с.48-61).

08 червня 2018 року ТОВ «Нексо-Україна» видав ТОВ «Гідроенергомонтаж» рахунок-фактуру №Т-00008617 (а.с.47) на суму 445137,89 (ПДВ 74189,65).

Окрім цього, на підтвердження реальності умов даного договору позивач надав суду оборотно-сальдову відомість по рахунках 201 (а.с.62-69), 311 (а.с.70) та 631 (а.с.71), картку рахунку №631 з контрагентом ТОВ «Нексо-Україна» за червень 2017 року (а.с.30-35) та виписку по рахункам за період з 19.06.2017 року по 22.06.2017 року (а.с.42-46).

07.06.2017 року TOB «Гідроенергомонтаж» (Постачальник) укладено з ТОВ «Обєднання Одесаагрогаз» (Покупець) договір поставки матеріалів №07/06-17 (а.с.24-25), істотними умовами якого є: 1.1.1. Постачальник зобовязується поставити, а покупець зобовязується прийняти і оплатити партіями в кількості і по цінам, узгодженими сторонами згідно специфікацій і видаткових накладних до цього договору. 2.1. Товар приймається в кількості - згідно кількості, вказаної в видаткових накладних. 2.2. Товар по якості - підтверджується сертифікатами якості, які передаються постачальником покупцю в момент передачі товару, на основі акту прийому-передачі документів. 3.2. Приймання товару здійснюється уповноваженим представником покупця. 4.1. Сума договору визначається виходячи з сум видаткових накладних та специфікацій до договору, за весь термін дії даного договору. 10.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31 грудня 2017 року.

Згідно довіреності №250 від 13 червня 2017 року (а.с.18-19) заступник директора ОСОБА_4 уповноважений ТОВ «Обєднання Одесаагрогаз» отримати цінності за рахунком-фактурою №7, 10, 11 від 09.06.17 від ТОВ «Гідроенергомонтаж».

08 червня 2018 року ТОВ «Гідроенергомонтаж» видав ТОВ «Обєднання Одесаагрогаз» рахунок фактуру №Т-00000007 (а.с.21) на суму 1100546,40 (ПДВ 183424,40).

Також ТОВ «Гідроенергомонтаж» 09.06.2017 року зареєструвало у ЄРПН податкову накладну №7 (а.с.188-189), згідно якої загальна сума ПДВ становить 183424,40.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні регулюються Законом №996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». ОСОБА_3 поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність (ч.1 ст.2 Закону №996).

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов'язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності.

Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 року №88.

Відповідно до п.1.2 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 р.2 Положення №88 встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (п.2.2 р.2 Положення №88).

Відповідно до п.2.4 Положення №88 2.4 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З наданих до суду копій первинних документів по взаємовідносинах з ТОВ «Нексо-Україна» та ТОВ «Обєднання Одесаагрогаз» судом встановлено, що вони мають усі необхідні реквізити та оформлені належним чином.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність у ТОВ «Нексо-Україна» можливості фактичного здійснення господарських операцій з одержання/поставки товарів та отримання /надання послуг, оскільки позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Суд не бере до уваги і посилання контролюючого органу на ненадання позивачем в ході перевірки на запит специфікацій та сертифікатів якості, оскільки вони не є обовязковими документами на підтвердження реальності проведення господарських операцій згідно податкового законодавства. Відповідачем суду не надано доказів направлення такого запиту позивачу.

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2018 року по кримінальній справі № 522/23388/17, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Окрім цього, перевіривши інформацію з єдиного державного реєстру судових рішень за номером справи №522/23388/17 судом встановлено, що 19 січня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси постановлена значна кількість ухвал, доступ до яких обмежено згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень" (п. 4 ст. 7). Відповідачем копії вищезазначеної ухвали, на яку посилається у відзиві, суду не надав, а відтак перевірити вказані у відзиві твердження відповідача немає можливості.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних, наявність в них усіх обовязкових реквізитів є лише дотриманням чи порушенням тільки правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства. Відтак, відсутність чи їх недоліки товарно-транспортних накладних не є самодостатнім аргументом, що свідчить про фіктивність операції чи просто порушення податкового законодавства.

Наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015 року затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, (далі Порядок №727).

Так, відповідно до п.2 розділу І Порядок №727 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.3 розділу ІІ Порядок №727).

Згідно п.4 розділу ІІ Порядок №727, в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів (п.5 розділу ІІ Порядок №727).

Відповідно до абз.2 пп.2 п.4 розділу ІІІ Порядку №727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта документальної перевірки. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції). Зазначені додатки повинні бути підписані посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) (пп.3 п.4 розділу ІІІ Порядку №727).

Суд зазначає, що у акті перевірки №318/15-32-14-07/37549920 від 22.02.2018 року контролюючим органом допущено чисельні неточності у таблицях з інформацією щодо видаткових та податкових накладних за червень 2017 року.

Так, на аркуші 6 та 7 акту перевірки №318/15-32-14-07/37549920 (а.с.77-78) у таблиці зафіксовано у графах «Сума, грн.» та «у т.ч.ПДВ, грн.,» дані, які не відповідають даним, що містяться у видаткових накладних №8, 3, 11, 10, 7, 6, 9 та 15.

Також судом встановлено та підтверджено у судовому засіданні представником відповідача, що на аркуші 9 та 10 акту перевірки №318/15-32-14-07/37549920 (а.с.80-81), у таблиці не зазначено п.6, п.8 та п.13 номенклатури товарів/послуг продавця, які вказані у податковій накладній №7 від 09.06.2017 року.

Таким чином судом встановлено наявність у акті перевірки №318/15-32-14-07/37549920 від 22.02.2018 року Головного управління ДФС в Одеській області недостовірних даних.

Суд зазначає, що надані до суду первинні документи по взаємовідносинам позивача з контрагентами в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами та мають всі необхідні встановлені законом обов'язкові реквізити. Докази того, що ці первинні документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні. Віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на прибуток підприємств та ПДВ відповідає вимогам податкового законодавства.

При розгляді справи судом встановлено, що і позивач, і його контрагенти на час укладання спірних правочинів були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладені приписи чинного законодавства України, обставини встановлені судом, оскільки факти, які встановлені в акті перевірки не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи а самий акт перевірки містить недостовірні дані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Гідроенергомонтаж» є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла станом на дату подачі даного адміністративного позову, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 2227,96 грн. згідно платіжного доручення №741 від 20 березня 2018 року та квитанції №ПН2748 від 11 квітня 2018 року (а.с.5, 93).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ РІВЄРА» судовий збір у розмірі 2227,96 грн., сплачений згідно платіжного доручення №741 від 20 березня 2018 року та квитанції №ПН2748 від 11 квітня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроенергомонтаж» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.03.2018 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2017 року Головного управління ДФС в Одеській області.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроенергомонтаж» судовий збір у розмірі 2227,96 грн., сплачений згідно платіжного доручення №741 від 20 березня 2018 року та квитанції №ПН2748 від 11 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Гідроенергомонтаж» (вул.Палубна, 9/2, м.Одеса, 65049, ).

Відповідач - Головне управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 45044, код ЄДРПОУ 3938646).

Повний текст рішення складено та підписано 18.06.2018 року.

Суддя О.А. Вовченко

.