Справа № 219/4831/18
Суддя: Погрібна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/4831/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібної Н.М., за участю секретаря судового засідання Мирошниченко О.Л., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області в особі поліцейського ПС Бахмутського відділу поліції Гриценко Руслана Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 із вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 03.05.2018 року приблизно о 11:20гол. поліцейським ПС Бахмутського відділу поліції Гриценко Р.В. було складено постанову серії НК № 927508 про притягнення до адміністративної відповідальності його за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (далі Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності). Зазначену постанову позивач вважає незаконною та просить її скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, посилаючись на те, що відповідачем було порушено передбачений КУпАП порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, обставини, викладені в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, не відповідають фактичним обставинам справи, а відповідачем не надано доказів вчинення позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення.

Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні заяви, в мотивів вказаних у позові.

Відповідач - інспектор поліцейського ПС Бахмутського відділу поліції Гриценко Р.В. у судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що поліцейським ПС Бахмутського відділу поліції Гриценко Р.В. складено щодо ОСОБА_1 постанову серії НК № 927508 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 255,00 грн.

В постанові зазначено, що 03.05.2018року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом HYNDAI державний номер НОМЕР_1, порушив п. 15.9п.п.(г) Правил дорожнього руху України, а саме порушення зупинки ближче ніж 10 метрів на пішохідному переходу, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач просить суд вищевказану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. При цьому, позивач зазначає, що обставини, на які посилається у постанові про адміністративне правопорушення відповідач, не відповідають дійсності, оскільки насправді позивач виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 (рух без зупинки заборонено), а саме, перед знаком загальмував до повної зупинки, після чого продовжив рух.

Позивач зазначив, що відповідач порушив вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП, які регулюють порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не роз'яснив права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не надав оцінку запереченням позивача проти притягнення його до адміністративної відповідальності, не вказав докази, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмін. відповідальності, потерпілих, свідків.

Як роз'яснено в п. 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно із ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем інших належних і допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, яке інкримінується йому відповідно до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не надано.

Таким чином, відповідачем, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, не доведено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача і які б доводили достовірність факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1ст. 122 КУпАП.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, враховуючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, сукупність яких свідчила б про безумовне порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху України, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1ст. 247 КУпАП вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням фактичних обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 245, 251, 257, 258, 268, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 6, 20, 77, 78, 90, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області в особі поліцейського ПС Бахмутського відділу поліції Гриценко Руслана Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 927508 від 03.05.2018року, складену поліцейським патрульної служби Бахмутського відділу поліції Гриценко Р.В. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Погрібна