Справа № 819/829/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 червня 2018 року

Київ

справа № 819/829/17

провадження № К/9901/42669/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., провівши у касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства «Міськшляхрембуд» до Служби автомобільних доріг в Тернопільській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр», про визнання нечинною проведення процедури закупівлі, за касаційною скаргою прокуратури Львівської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду у складі судді Дерех Н.В. від 19 червня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Глушка І.В., Большакової О.О., Макарика В.Я. від 15 лютого 2018 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Тернопільське міське шляхове ремонтно-будівельне підприємство «Міськшляхрембуд» звернулось до суду з позовом до Служби автомобільних доріг в Тернопільській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр», про визнання нечинною проведення процедури закупівлі, в якому просило:

- визнати нечинним проведення Службою автомобільних доріг у Тернопільській області процедури закупівлі поточного середнього та дрібного ремонту,експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення у Тернопільській області.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року, у задоволенні позовних вимог Тернопільському міському шляховому ремонтно-будівельному підприємству «Міськшляхрембуд» було відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

3. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, прокуратура Львівської області звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року та закрити провадження у справі.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Касаційна скарга обґрунтована тим, що при здійсненні повноважень по придбанню товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому Законом, Служба автомобільних доріг у Тернопільській області виступає не як суб'єкт владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України. в редакції чинній до 15 грудня 2017 року, а як рівноправний суб'єкт господарських відносин, у яких відсутній елемент влади та підпорядкування. Отже відносини, що склалися у даному випадку між сторонами, не є публічно-правовими в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Службою автомобільних доріг в Тернопільській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр» подано відзиви на касаційну скаргу прокуратури Львівської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного від 19 червня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року, в яких вони просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

6. Тернопільським міським шляховим ремонтно-будівельним підприємством «Міськшляхрембуд» відзиву на касаційну скаргу прокуратури Львівської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року не подано.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

7. Відповідно до частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

8. Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

9. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

10. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

11. Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04) зазначив, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві … керується законом, що приймається парламентом» (Zand v. Austria № 7360/76); фраза «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96); суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані (Posokhov v. Russia № 63486/00, Fedotova v. Russia № 73225/01).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Враховуючи, що прокуратура Львівської області оскаржує судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів приходить до висновку про те, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства «Міськшляхрембуд» до Служби автомобільних доріг в Тернопільській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Буд-Центр», про визнання нечинною проведення процедури закупівлі передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Судді: Я. О. Берназюк

М. І. Гриців