Справа № 199/605/17 (2-а/199/51/17)
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2018 року

Київ

справа № 199/605/17 (2-а/199/51/17)

адміністративне провадження №К/9901/37422/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року (судді Дадим Ю.М., Уханенко С.А., Богданенко І.Ю.) у справі за її позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську (далі - управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила: визнати протиправними дії управління ПФУ щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ); скасувати рішення комісії з питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення управління ПФУ від 16 грудня 2015 року № 75 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати управління ПФУ призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, і Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1991 року № 162, з дня досягнення віку, з якого настає право на пенсію за віком на пільгових умовах, - з 10 листопада 2016 року, зарахувавши у пільговий трудовий стаж роботу за період з 22 серпня 1992 року по 17 квітня 2001 року електрозварювальником ДСУ № 101 «Стальконструкція» відкритого акціонерного товариства «Дніпростальконструкція» до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суди встановили, що ОСОБА_1 народилася 10 листопада 1965 року.

02 листопада 2016 року позивач звернулася до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії на підставі статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Листом від 10 січня 2017 року № 69/02/33 управління ПФУ відмовило позивачу у призначенні пільгової пенсії. Вказана відмова обґрунтована тим, що для призначення пільгової пенсії можливо зарахувати період навчання з 01 вересня 1982 року по 20 липня 1983 року та період роботи з 01 серпня 1983 року по 31 грудня 1991 року, з 01 січня по 21 серпня 1992 року, що становить - 09 років 11 місяців 11 днів. За період роботи з 22 серпня 1992 року по 17 квітня 2001 року атестація робочого місця не проводилась.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська постановою від 14 червня 2017 року позов задовольнив частково.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 12 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове - про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_1 не погодилася з рішенням суду апеляційної інстанції й подала касаційну скаргу про його скасування та залишення без змін постанови суду першої інстанції.

У касаційній скарзі йдеться про те, що апеляційний суд не врахував, що відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації), відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Інші співробітники підприємства не несуть відповідальність за проведення чи не проведення такої атестації та законодавцем не передбачено правових інструментів, якими б працівники могли ініціювати дану атестацію або вплинути на керівника для її проведення. Суд не взяв до уваги те, що вона (позивач) фактично працювала на шкідливих роботах та сплачувала податки державі, та позбавив її права на пільгову пенсію.

Верховний Суд переглянув судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено раніше Верховним Судом України, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13).

Оскільки судами встановлено, що підприємство, на якому працювала позивач, не проводило атестацію робочого місця в період часу її роботи (з вересня 1992 року), коли це стало законодавчо визначеною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах, підстави для зарахування пільгового стажу для призначення пенсії відсутні.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

Отож, касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341- 343, пунктом 1 частини першої статті 349, статтями 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко