Справа № 804/6861/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2018 року

Київ

справа №804/6861/16

адміністративне провадження №К/9901/29773/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів Бевзенка В.М., Шарапи В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу громадської організації "Дніпропетровський незалежний правозахисний центр" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року (суддя - Чабаненко С.В.) у справі № 804/6861/17 за позовом громадської організації "Дніпропетровський незалежний правозахисний центр" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_2 до Начальника територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області ОСОБА_3

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року повернуто адміністративний позов громадської організації "Дніпропетровський незалежний правозахисний центр" в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 листопада 2016 року залишив без руху апеляційну скаргу через невідповідність її вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка була чинною до 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) - до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору. Надав строк для сплати судового збору.

На виконання вимог вищенаведеної ухвали 05.12.2016 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків апеляційної скарги, встановлених ухвалою суду від 25.11.2016 року.

Обґрунтовуючи зазначене клопотання, апелянт зауважив, що громадська організація, не є юридичною особою і цей факт унеможливлює сплату судового збору у безготівковій формі. Крім того, посилаючись на норми ст. 2 Закону України "Про судовий збір", позивач вважає, що ним в повній мірі усунуті недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою суду апеляційної інстанції від 25.11.2016 року, а саме подання оригіналу документу про сплату судового збору.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи громадської організації "Дніпропетровський незалежний правозахисний центр" щодо відсутності підстав для сплати судового збору є безпідставними; неможливість сплати судового збору ОСОБА_2, чиї інтереси представляє громадська організація, не підтверджено, врезультаті чого, суд апеляційної інстанції ухвалою від 28 грудня 2016 року повернув апеляційну скаргу.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду скаржник звернувся з касаційною скаргою. У скарзі зазначив, що ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена при неповному з`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи. Також скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу направити для продовження розгляду.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно задовольнити.

На думку суду, питання щодо сплати судового збору громадськими організаціями, які здійснюють свою діяльність без створення юридичної особи, належним чином врегульовані Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VІ).

Статтею 2 Закону № 3674-VІ визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. При цьому зазначення після слів: "підприємства, установи, організації" словосполучення: "інші юридичні особи" суд трактує таким чином, що підприємства, установи, організації в даному випадку слід розглядати виключно як юридичні особи.

Статтею 4 Закону № 3674-VІ визначено, що ставки судового збору встановлюються за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру (яка подана у цій справі) суб'єктом владних повноважень, юридичною особою, або фізичною особою-підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави суду робити висновок, що Законом № 3674-VІ громадські організації, які здійснюють свою діяльність без створення юридичної особи, не визначені платниками судового збору, оскільки вони не є ні юридичною, ні фізичною особою.

Відповідно, такі організації не зазначені і у статті 5 Закону № 3674-VІ як суб'єкти, які звільнені від сплати судового збору.

Ураховуючи зазначене, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд дійшов помилкового висновку про те, що громадська організація, яка здійснює діяльність без створення юридичної особи повинна додавати до апеляційної скарги документ про сплату судового збору. Тому у цій справі Дніпропетровським апеляційним адміністративним допущено невірне тлумачення вимог статті 2 Закону № 3674-VІ та частини шостої статті 187 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України (у редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому ухвалу цього суду від 28 грудня 2016 слід скасувати, а справу передати до цього суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу громадської організації "Дніпропетровський незалежний правозахисний центр" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року - скасувати.

Справу направити до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа