Справа № 804/1060/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

16 травня 2018 року Справа № 804/1060/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представників позивача Бурі О.Є., Малюк Є.М.
представника відповідача Єпіхіної Т.В.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Позивач висновки вищевказаного акту перевірки вважає неправомірними та незаконними, а тому відповідно і зазначені вище податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 р. у справі № 804/1060/18 провадження було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження.
Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовної заяви та просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відзив від 06.03.2018 р., в якому зазначила наступне.
На думку підприємства ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» висновок перевіряючих про неможливість встановити походження товару внаслідок отримання інформації про третіх осіб в ланцюгах постачання не може свідчити про порушення підприємством п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.2, п.198 ПК України, та не може бути законною підставою для позбавлення підприємства законного права на формування податкового кредиту.
При цьому, згідно з п.74.1, 74.2 ст.74 ПК України податкова інформація, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.
Відповідач в поданих запереченнях зазначає, що встановлені перевіркою факти вказують на неправомірність документального оформлення нереальних операцій при складанні первинних документів та їх відображенні в регістрах бухгалтерського обліку і податковій звітності ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» з придбання у відповідних контрагентів, а саме: ТОВ «ВП «Сплав», ТОВ «Восток-інвест», ТОВ «Квартал», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «МТК», ТОВ «Укртрансстандарт», ТОВ «НВП «Промтехсінтез» та ТОВ «Торговий дім НВА УКРАЇНА» продукції.
Стосовно контрагентів позивача - ТОВ «ДНІПРОАЗОТ», а саме: ТОВ «ВП «Сплав», ТОВ «Восток-інвест», ТОВ «Квартал», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «МТК», ТОВ «Укртрансстандарт», ТОВ «НВП «Промтехсінтез» та ТОВ «Торговий дім НВА УКРАЇНА» повноважним представником відповідача зазначено наступне.
Стосовно господарських взаємовідносин ТОВ «ДНІПРОАЗОТ» із ТОВ «Спалав», відповідач зазначив, що документальною позаплановою перевіркою встановлено декларування ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» результатів взаємовідносин придбання Бабіту Б-83 та Припію ПОС-40 від ТОВ «ВП «СПЛАВ», за якими не можливо дослідити походження товару внаслідок відсутності взаємовідносин з постачальниками Бабіту Б-83 та Припію ПОС-40 та відсутності декларування в податковій звітності операцій щодо самостійного виробництва продукції підприємством ТОВ «ВП «СПЛАВ», що свідчить про невідоме походження зазначеного товару.
При цьому, відповідачем, стосовно контрагента ТОВ «ВП «СПЛАВ» було також зазначено, що за результатами аналізу баз даних ДФС України та податкової інформації по ТОВ «ВП «СПЛАВ» встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявності виробничих потужностей, автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також кваліфікованих трудових ресурсів, що необхідно для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.
Відтак, на підставі зазначеного вище, відповідач зазначає про неможливість встановлення походження товару, придбаного ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» у ТОВ «ВП «СПЛАВ» у серпні 2014 року.
Стосовно господарських взаємовідносин ТОВ «ДНІПРОАЗОТ» із ТОВ "ТД НВА Україна", відповідач зазначив наступне.
Підприємством ТОВ "ТД НВА Україна" у серпні та вересні 2014 року було продано до ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» електроприлади в асортименті.
Документальною позаплановою перевіркою встановлено декларування ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» результатів взаємовідносин придбання електроприладів від ТОВ "ТД НВА Україна", за яким не можливо дослідити походження товару внаслідок відсутності взаємовідносин з постачальниками електроприладів та відсутності декларування в податковій звітності операцій щодо самостійного виробництва продукції підприємством ТОВ "ТД НВА Україна", що свідчить про невідоме походження зазначеного товару.
Відповідач також зазначив, що згідно податкової інформації від 09.04.2015 № 556/7/08-25-22-014 за серпень 2014 року та від 20.02.2015 №239/7/08-25-22-014 за вересень 2014 року, що надійшла від Державної податкової інспекції у Заводському райноі Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, ТОВ "ТД НВА Україна" мало 0 стан (платник за основним місцем обліку), функції директора та головного бухгалтера виконувала 1 особа ОСОБА_7, кількість працівників на підприємстві складала 7 осіб, відповідно фінансової звітності вартість основних засобів 5000 000 грн. ТОВ "ТД НВА Україна" не є виробником, або імпортером поставленої продукції.
Повноважним представником відповідача було зазначено, що оскільки за результатами аналізу діяльності контрагентів ТОВ ТОВ "ТД НВА Україна", а саме: «ТД Купалинка Україна», ТОВ "РЕСПЕКТ СОЛЮШНЗ", ТОВ "КАРТ-БЛАНШ ЛТД" та ТОВ "СКІФІЯ-ТРАНЗИТ" неможливо встановити наявність трудових ресурсів, основних засобів, виробничого обладнання , транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів, сировини, товарних запасів необхідних для ведення господарської діяльності, останнє ставити під сумнів факт постачання товару ТОВ "ТД НВА Україна" до ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» в серпні та вересні 2014 року.
Стосовно господарських взаємовідносин ТОВ «ДНІПРОАЗОТ» із ТОВ «Науково виробниче підприємство «Промтехсінтез», відповідач зазначив наступне.
Підприємство ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» постачало протягом вересня 2014 року до ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» клапани та вентилі різних модифікацій. Документальною перевіркою встановлено декларування ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» результатів взаємовідносин по ланцюгу придбання клапанів та вентилів від ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ», за яким не можливо дослідити походження товару внаслідок відсутності в ланцюгах взаємовідносин з постачальниками електроприладів та відсутності декларування в податковій звітності операцій щодо самостійного виробництва продукції підприємством ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ», що свідчить про невідоме походження зазначеного товару.
ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» згідно податкової інформації від 12.06.14 № 10/04-64-22-04-32964496, що надійшла від Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на момент взаємовідносин мало 0 стан (платник за основним містом обліку), штатна чисельність підприємства складала 6 чоловік, інформація про основні засоби відсутня - підприємство не звітувало. Вид діяльності ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» - неспеціалізована оптова торгівля. Інформація, щодо власних, орендованих офісних, складських приміщень відсутня.
На підставі вищезазначеного, відповідач зазначає, що ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» реалізує не власну продукцію.
Враховуючи зазначене, та за результатами аналізу діяльності ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» з його контрагентами, а саме: ТОВ "ФЛОРЕНЦІЯ ГРУП" та ТОВ "НЕЛІМАКС ІНЖИНІРИНГ" відповідач зазначає, що неможливо встановити наявність трудових ресурсів, основних засобів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів, сировини, товарних запасів необхідних для ведення господарської діяльності, що в свою чергу, як зазначає повноважний представник відповідача, ставить під сумнів факт постачання товару як адресу ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ», так і його реалізацію ТОВ НВП «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» до ПАТ «ДНІПРОАЗОТ».
Стосовно господарських взаємовідносин ТОВ «ДНІПРОАЗОТ» із ТОВ «Промелектроніка», відповідач зазначив наступне.
В жовтні 2014 року ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» придбало електропристрої у ТОВ «Промелектроніка». Документальною позаплановою перевіркою встановлено декларування ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» результатів взаємовідносин придбання електропристроїв від ТОВ «Промелектроніка», за яким не можливо дослідити походження товару внаслідок відсутності взаємовідносин з постачальниками електроприладів та відсутності декларування в податковій звітності операцій щодо самостійного виробництва продукції підприємством ТОВ «Промелектроніка», що свідчить про невідоме походження зазначеного товару.
При цьому, відповідач також зазначив, що податкова інформація, яка надійшла від Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, ТОВ «Промелектроніка» здійснює діяльність у сфері оптової торгівлі електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього. Штатна чисельність на момент взаємовідносин 4 особи. За даними фiнансовий звiт суб`єкта малого підприємництва вартість основних засобів складає 4100 грн. Інформація, щодо власних, орендованих офісних, складських приміщень відсутня. Отже зазначене свідчить про те, що ТОВ «Промелектроніка» реалізує продукцію не власного виробництва, також відсутній імпорт у 2014 році зазначеного вище товару.
Відповідач зазначає, що в податковій інформації також зазначено, що постачальниками продукції були ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Гранада Груп» та ТОВ "Інвест кепітал Україна".
Враховуючи зазначене, та за результатами аналізу діяльності контрагентів ТОВ «Промелектроніка», а саме: ТОВ «Гранада Груп», ТОВ «Імперіал Бренд» та ТОВ "Інвест кепітал Україна" неможливо встановити наявність трудових ресурсів, основних засобів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів, сировини, товарних запасів необхідних для ведення господарської діяльності, що ставить під сумнів факт постачання товару ТОВ «Промелектроніка» на адресу ТОВ «Промелектроніка», що, як наслідок, унеможливлює дослідити його реалізацію до ПАТ «ДНІПРОАЗОТ».
Стосовно господарських взаємовідносин ТОВ «ДНІПРОАЗОТ» із ТОВ "Укртрансстандарт", відповідач зазначив наступне.
В листопаді 2014 року ТОВ «Укртрансстандарт» було постачальником прокладок під рельсових ПРБ-1, ДСТУ 2805-94 до ПАТ «ДНІПРОАЗОТ».
Документальною позаплановою перевіркою встановлено декларування ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» результатів взаємовідносин придбання прокладок під рельсових від ТОВ «Укртрансстандарт», за яким не можливо дослідити походження товару внаслідок відсутності взаємовідносин з постачальниками електроприладів та відсутності декларування в податковій звітності операцій щодо самостійного виробництва продукції підприємством ТОВ «Укртрансстандарт», що свідчить про невідоме походження зазначеного товару.
При цьому, відповідач зазначив, що згідно податкової інформації, в ході відпрацювання ТОВ «УКРТРАСНСТАНДАРТ» встановлено що, за податковою адресою підприємства відсутні первині та бухгалтерські документи: договори, накладні, товарно - транспортні накладні, податкові накладні, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, банківські виписки та будь - які інших первинні бухгалтерські документи, регістри бухгалтерського обліку, що засвідчують здійснення господарської діяльності.
Враховуючи зазначене вище, відповідач зазначає, що за результатами аналізу діяльності контрагента ТОВ «УКРТРАСНСТАНДАРТ» , а саме: ТОВ «Сибур Дніпро», неможливо встановити наявність трудових ресурсів, основних засобів, виробничого обладнання , транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів, сировини, товарних запасів необхідних для ведення господарської діяльності, що ставити під сумнів факт постачання товару на адресу ТОВ «УКРТРАНССТАНДАРТ», та в подальшому унеможливлює дослідити реалізацію товару ПАТ «ДНІПРОАЗОТ».
При цьому, відповідач зазначає, що перевіркою встановлені витрати за період охоплений перевіркою, які були враховані у складі собівартості реалізованої продукції по операціях з контрагентами по яких здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з одержання (купівлі)
При перенесенні ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» інформації з неправомірно складених первинних документів до облікових регістрів було порушено норми ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.99 за № 893/4186.
Відтак, зважаючи на викладене, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники як позивача так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 16.05.2018 року.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
Рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" від 26.04.2018 р. змінено найменування ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРОАЗОТ» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДНІПРОАЗОТ», а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне.

При цьому зазначено, що АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДНІПРОАЗОТ» є правонаступником всіх прав та обов'язків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРОАЗОТ».

В підтвердження вищезазначеного, повноважним представником позивача було надано Статут АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРОАЗОТ» та Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копії яких містяться в матеріалах справи.

Акціонерне товариства "ДНІПРОАЗОТ" є юридичною особою, що підтверджується відповідними відомостями, які містяться в матеріалах справах.

На підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 07.09.2017 №1937, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, головним державним ревізором - інспектором відділу податкового супроводження підприємств базових галузей економіки Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Ткачуком Максимом Валерійовичем, головним державним ревізором - інспектором відділу податкового супроводження підприємств базових галузей економіки Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Бігмою Яною Сергіївною та головним державним ревізором-інспектором відділу аудиту Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Задорожною Маргаритою Вікторівною проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства України по проведеним фінансово - господарським операціям із ТОВ «ВП «Сплав» (код за ), ТОВ «Восток-інвест» (), ТОВ «Квартал» (), ТОВ «Промелектроніка» (), ТОВ «МТК» (), ТОВ «Укртрансстандарт» (), ТОВ «НВП «Промтехсінтез» () та ТОВ «Торговий дім НВА Україна» () в частині податку на додану вартість за серпень - грудень 2014 року та податку на прибуток за 2014 рік

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом було складено акт від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства України по проведеним фінансово - господарським операціям із ТОВ «ВП «Сплав» (код за ), ТОВ «Восток-інвест» (), ТОВ «Квартал» (), ТОВ «Промелектроніка» (), ТОВ «МТК» (), ТОВ «Укртрансстандарт» (), ТОВ «НВП «Промтехсінтез» () та ТОВ «Торговий дім НВА Україна» () в частині податку на додану вартість за серпень - грудень 2014 року та податку на прибуток за 2014 рік».

В акті від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620 контролюючим органом зроблено висновок про порушення ПАТ «ДНІПРОАЗОТ»: п. «а» п. 198.1, пп. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п.200.1, п. 200.4 ст. 200 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44 Податкового Кодексу України ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» завищено податковий кредит всього у сумі 193 340 грн., у тому числі за серпень 2014 року у сумі 15 636 грн., за вересень 2014 року у сумі 175 565 грн., за жовтень 2014 року у сумі 244 грн., та за листопад 2014 року у сумі 1 895 грн., що призвело до заниження суми позитивного значення (рядок 18 декларації) за листопад 2014 року у сумі 193 340 грн.; пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України з врахуванням пп.14.1.13 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44 цього Кодексу та абзацу другого ст.1, частини другої статті 3, статті 4, частини першої, другої, третьої, п`ятої ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. № 996-ХІV (зі змінами та доповненнями), п.1.2, пп.2.1, 2.2, 2.4, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 №291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.99 за № 893/4186, внаслідок неправомірного заниження фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності за 2014 рік та відповідно об'єкту оподаткування податком на прибуток занижено податок на прибуток за 2014 рік у сумі 281 421 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620, контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 06.10.2017 р. за №1908/1-6 ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» було подано до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України запереченя на висновок до акту перевірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620.

12.10.2017 р. Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України було направлено на адресу ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» лист «Про результати розгляду заперечень до акту перевірки від 02.10.2017 р.» від 12.10.2017 р. за № 53150/50/10/28-10-46-09-12, яким було залишено запереченя ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» на висновок до акту перевірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620 без задоволення,

а висновки акта перевірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620 - без змін.

25.10.2017 р. за №2058/01-6 ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» було подано до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України скаргу про скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.10.2017 р. та № від 17.10.2017 р., винесених на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» №118/28-10-46-09/05761620 від 02.10.2017 р.

24.01.2018 р. за №2454/6/99-99-11-01-02-15 Державною фіскальною службою України було направлено на адресу ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» рішення про результати розгляду скарги від 25.10.2017 р. за №2058/01-6, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення № від 17.10.2017 р. та № від 17.10.2017 р., а скаргу - без задоволення.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали наступні обставини.

Як встановлено під час судового розгляду справи, між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «ВП «СПЛАВ», Товариством з обмеженою відповідальнісю «Промелектроніка», Товариством з обмеженою відповідальнісю «Укртрансстандарт», Товариством з обмеженою відповідальнісю «НВП «Промтехсінтез» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Торговий дім НВА УКРАЇНА» було укладено ряд договорів, які зазначені нище.

Так, між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «ВП «СПЛАВ» було укладено договір поставки продукції виробничо-технічного призначення від 25.07.2014р. № 766759.

Відповідно до умов зазначеного вище договору 25.07.2014р. № 766759 Товариство з обмеженою відповідальнісю «ВП «СПЛАВ» зобов'язувалось поставити Публічному акціонерному товаристову «ДНІПРОАЗОТ» продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікацій до даного договору, а Публічне акціонерне товаристово «ДНІПРОАЗОТ» зобов'язувалось прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку і в строки, передбачені договором.

25.07.2014 р. між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «ВП «СПЛАВ» було укладено специфікацію №1 на поставку продукції (додаток №1 до договору поставки №766759 від 25.07.2014 р.

Відповідно до зазначеної вище специфікації №1 на поставку продукції від 25.07.2014 р. ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» та ТОВ «ВП «СПЛАВ» узгодили до поставки наступну продукцію, яка підлягає переданню (поставці) Товариством з обмеженою відповідальнісю «ВП «СПЛАВ» Публічному акціонерному товаристову «ДНІПРОАЗОТ» за договором поставки №766759 від 25.07.2014 р., а саме: бабіт Б-83 (чушка), ГОСТ 1320-74 - 90, 00 кг. за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 346,80 грн., сума з ПДВ (20 %) - 31 212,00 грн.; припой ПОС-40 пруток 8 мм, ГОСТ 21931-76 - 300,00 кг., за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 144,00 грн., сума з ПДВ (20 %) - 43 200,00 грн.

В підтвердження виконання умов договору поставки продукції виробничо-технічного призначення від 25.07.2014р. № 766759, позивачем було надано копії первинних документів, а саме: податкові накладні, а саме: №8 від 15.08.2014 р. продукції виробничо-технічного призначення; №9 від 15.08.2014 р. продукції виробничо-технічного призначення; видаткові накладні, а саме: №РН-052 від 15.08.2014р.; №РН-051 від 15.08.2014р.; експрес-накладну перевізника №1614 від 15.08.2014р., довіреність

№АЗ/787 від 11.08.2014р. на ім'я Вінник О.М. та прибутковими складськими ордерами ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» №ТМЦ-О-01590 від 18.08.2014р., №ТМЦ-О-01591 від 18.08.2014 р.

Оплата поставленої за договором поставки продукції виробничо-технічного призначення від 25.07.2014р. № 766759 здійснена ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» в повному обсязі у безготівковій формі, що підтверджується меморіальним ордером №HSAV9BMV8 від 29.10.2014р. на загальну суму 74412,00 грн.

Між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Промелектроніка» було укладено договір поставки продукції виробничо-технічного призначення від 24.12.2010р. № 761906.

Відповідно до умов зазначеного вище договору поставки продукції виробничо-технічного призначення від 24.12.2010р. № 761906, Товариство з обмеженою відповідальнісю «Промелектроніка» зобов'язувалось поставити Публічному акціонерному товаристову «ДНІПРОАЗОТ» продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікацій до даного договору, а Публічне акціонерне товаристово «ДНІПРОАЗОТ» зобов'язувалось прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку і в строки, передбачені договором.

12.09.2014 р. між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Промелектроніка» було укладено специфікацію №8 на поставку продукції (додаток №8 до договору поставки №761906 від 24.12.2010 р.

Відповідно до зазначеної вище специфікації №8 на поставку продукції від 24.12.2010 р. ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» та ТОВ «Промелектроніка» узгодили до поставки наступну продукцію, яка підлягає переданню (поставці) Товариством з обмеженою відповідальнісю «ВП «СПЛАВ» Публічному акціонерному товаристову «ДНІПРОАЗОТ» за договором поставки №761906 від 24.12.2010 р., а саме: діод FR 307 - 10 шт.; . за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 0,72; сума з ПДВ (20 %) - 7,20 грн.; діод FR 207 - 10 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 1,56; сума з ПДВ (20 %) - 15,60 грн.; конденсатор електролітичний 100 МКФ х 400 В - 10 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 20,40; сума з ПДВ (20 %) - 204,00 грн.; конденсатор електролітичний 100 мкф х 15 В/1000 мкф х 16 В - 10 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 3,36; сума з ПДВ (20 %) - 33,60 грн.; конденсатор електролітичний 15 мкф х 400 В/22 мкф х 400 В - 10 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 4,80; сума з ПДВ (20 %) - 48,00 грн.; конденсатор електролітичний 22 мфк х 400 В - 10 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 4,80; сума з ПДВ (20 %) - 48,00 грн.; конденсатор електролітичний 2200 мкф х 16 В - 10 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 3,60; сума з ПДВ (20 %) - 36,00 грн.; конденсатор електролітичний 47 мкф х 25 В - 10 шт; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 0,72; сума з ПДВ (20 %) - 7,20 грн.; конденсатор електролітичний 47 мкф х 400 В - 10 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 10,44; сума з ПДВ (20 %) - 104,40 грн.; конденсатор електролітичний плівковий металізований 5620Пф х 2000 В/СВВ81 5600 Пф 2000 В - 10 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 420; сума з ПДВ (20 %) - 42,00 грн.; мікросхема МС 34063 DIP виконання/МС 34063 АР DIP виконання - 5 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 6,00; сума з ПДВ (20 %) - 30,00 грн.; мікросхема МС 34063 SMD виконання/МС 34063 АCD-TR SMD виконання - 5 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 5,40; сума з ПДВ (20 %) - 27,00 грн.; транзистор 13005А (Томсон) / ST13005 - 10 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 4,56; сума з ПДВ (20 %) - 45,60 грн.

В підтвердження виконання умов договору поставки продукції виробничо-технічного призначення від 24.12.2010р. № 761906, позивачем було надано копії первинних документів, а саме: податкові накладні: №46 від 08.10.2014 р. та №134 від 28.10.2014 р. продукції виробничо-технічного призначення; видаткові накладні №РН-0001536 від 14.10.2014р.; експрес-накладної №5462 від 14.10.2014р., довіреність №АЗ/1080 від 14.10.2014р. на ім'я Нороха А.В та прибутковий складський ордером №ТМЦ-О-02085

від 17.10.2014р.

Оплата поставленої за договором продукції виробничо-технічного призначення здійснена ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» в повному обсязі шляхом передплати, що підтверджується платіжними доручення, а саме: №639 від 08.10.2014 р.; та №798 від 28.10.2014 р.

Між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «УКРТРАНССТАНДАРТ» було укладено договір поставки продукції виробничо-технічного призначення від 15.11.2010р. № 761718.

Відповідно до умов зазначеного вище договору, поставки продукції виробничо-технічного призначення від 15.11.2010р. № 761718, Товариство з обмеженою відповідальнісю «УКРТРАНССТАНДАРТ» зобов'язувалось поставити Публічному акціонерному товаристову «ДНІПРОАЗОТ» продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікацій до даного договору, а Публічне акціонерне товаристово «ДНІПРОАЗОТ» зобов'язувалось прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку і в строки, передбачені договором.

10.10.2014 р. між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «УКРТРАНССТАНДАРТ» було укладено специфікацію №9 на поставку продукції (додаток №9 до договору поставки №761718 від 15.11.2010 р. «УКРТРАНССТАНДАРТ».

Відповідно до зазначеної вище специфікації №9 на поставку продукції від 10.10.2014 р. ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» та ТОВ «УКРТРАНССТАНДАРТ» узгодили до поставки наступну продукцію, яка підлягає переданню (поставці) ТОВ «УКРТРАНССТАНДАРТ» до ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» за договором поставки №761718 від 15.11.2010 р., а саме: прокладка під рельслваПРБ-1, ДСТУ 2805-94 - 1650 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 6,89; сума з ПДВ (20 %) - 11 368,50 грн.

В підтвердження виконання умов договору поставки продукції виробничо-технічного призначення від 15.11.2010р. № 761718, позивачем було надано копії первинних документів, а саме: податкову накладну № 317 від 04.11.2014 р.; видаткову накладну №РН-0000260 від 04.11.2014 р.; товарно-транспортну накладну №041114 від 04.11.2014р.; довіреність №АЗ/1154 від 03.11.2014р. на ім'я Чупріна Н.Н. та прибутковим складським ордером №ТМЦ-О-02231 від 05.11.2014 р.

Оплата поставленої за договором продукції виробничо-технічного призначення від 15.11.2010р. № 761718, здійснена ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» в повному обсязі у безготівковій формі, що підтверджуєьбмя меморіальним ордером №135303797 від 12.01.2015р. на загальну суму 11368,50 грн.

Між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» було укладено договір поставки №765522 від 21.05.2013р.

Відповідно до умов зазначеного вище договору поставки №765522 від 21.05.2013 р.

ТОВ «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» зобов'язувалось поставити Публічному акціонерному товаристову «ДНІПРОАЗОТ» продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікацій до даного договору, а Публічне акціонерне товаристово «ДНІПРОАЗОТ» зобов'язувалось прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку і в строки, передбачені договором.

06.06.2014 р. між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» було укладено специфікацію №5 на поставку продукції (додаток №5 до договору поставки №765522 від 21.05.2013 р.

Відповідно до зазначеної вище специфікації №5 на поставку продукції від 06.06.2014 р. ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» та ТОВ «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» узгодили до поставки наступну продукцію, яка підлягає переданню (поставці) ТОВ «ПРОМТЕХСІНТЕЗ» до ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» за договором поставки №765522 від 21.05.2013 р., а саме: вентиль ВДХ25/10.1 (ВДХ25.10.01.01) з відповідними фланцями Ду25 Ру10,ст. вуглецева +Ф4-МБ - 9 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 3390,00; сума з ПДВ (20 %) - 30510,00 грн.; клапан зворотній КОХ25/10.1 (КОХ 25.10.01.01) з відповідними фланцями Ду25 Ру10, ст. вуглецева +Ф4-МБ, ТУ У 3742-002-09 - 1 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 4 188,00; сума з ПДВ (20 %) - 4 188,00 грн.; вентиль ВД матеріал 1.4435 Ду25 Ру200 - 4 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 11 0496,00; сума з ПДВ (20 %) - 441984,00 грн.; клапан зворотній ВД матеріал 1.4435, Ду15 Ру200 - 1 шт.; за ціною за одиницю з ПДВ (20%) - 91 884,00; сума з ПДВ (20 %) - 91 884,00 грн..

В підтвердження виконання умов договору поставки продукції виробничо-технічного призначення від 21.05.2013 р. № 765522, позивачем було надано копії первинних документів, а саме: податкову накладну від №3 від 09.09.2014 р.; товарно-транспортну накладну №13 від 09.09.2014 р.

ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» здійснило оплату за поставлений товар у безготівковій формі, що підтверджується меморіалдьним ордером №г1114/0576 від 23.10.2014 р.

Між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Торговий дім НВА УКРАЇНА» було укладено договір поставки продукції виробничо-технічного призначення від 20.10.2011р. № 763517.

Відповідно до умов зазначеного вище договору поставки від 20.10.2011р. № 763517

ТОВ «Торговий дім НВА УКРАЇНА» зобов'язувалось поставити Публічному акціонерному товаристову «ДНІПРОАЗОТ» продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікацій до даного договору, а Публічне акціонерне товаристово «ДНІПРОАЗОТ» зобов'язувалось прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку і в строки, передбачені договором.

04.07.2014 р. між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Торговий дім НВА УКРАЇНА» було укладено специфікації, а саме: №8 та №9 на поставку продукції (додаток №8 та додаток №9 до договору поставки від 20.10.2011р. № 763517).

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться відомості, що 15.10.2014 р. між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Торговий дім НВА УКРАЇНА» було укладено специфікацію №10 на поставку продукції (додаток №10 до договору поставки №763517 від 20.10.2011 р.).

Суд зазначає, що в зазначених вище спеціфікаціях, а саме: від 07.07.2014 р. №8 та №9 на поставку продукції (додаток №8 та додаток №9 до договору поставки від 20.10.2011р. № 763517); від 15.10.2014 р. №10 на поставку продукції (додаток №10 до договору поставки №763517 від 20.10.2011 р.) між Публічним акціонерним товаристовом «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Торговий дім НВА УКРАЇНА» було узгоджено до поставки відповідні продукції, найменування, кількість та ціна яких визначена відповіднодо до останніх, та які підлягають переданню ТОВ «Торговий дім НВА УКРАЇНА» до ТОВ «ДНІПРОАЗОТ» за договором поставки №763517 від 20.10.2011 р.

В підтвердження виконання умов договору поставки продукції №763517 від 20.10.2011 р, позивачем було надано копії первинних документів, а саме: податкові накладні: №166 від 28.08.2014 р.; №170 від 26.09.2014 р.№ 160 від 25.09.2014 р.; видаткові накладні №1836 від 28.08.2014р.; №2040 від 26.09.2014р.; №2024 від 25.09.2014р. ; товарно-транспортні накладні, а саме: №Р1836 від 28.08.2014р.; №Р2040 від 26.09.2014р., №Р2024 від 25.09.2014р., довіреності №АЗ/868 від 28.08.2014р. на ім'я Нороха А.В., №АЗ/975 від 24.09.2014р. на ім'я Нороха А.В; прибуткові складські ордери, а саме: №ТМЦ-О-01675 від 29.08.2014р., №ТМЦ-О-01944 від 26.09.2014р., №ТМЦ-О-01906 від 26.09.2014р.

Оплата поставленої за договором поставки продукції виробничо-технічного призначення від 20.10.2011 р. №763517, здійснена ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» в повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами, а саме: №129816399 від 10.11.2014 р. за гальну суму 149 403,35 грн., та №г1114/0672 від 05.12.2014 р. на загальну суму 484 824,00 грн.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст.86 КАС України, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини «Проніна проти України» (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і об'єктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до ст.21 ПК України визначені обов'язки контролюючих органів, серед яких обов'язок дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Статтею 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пункт 37.3 статті 37 Податкового кодексу України визначає, що підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до п.п.54.3.1 - п.п. 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.

Контролюючими органами вищого рівня є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, - для контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць; контролюючі органи в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональні територіальні органи - для державних податкових інспекцій, які їм підпорядковуються (п.55.2 ст.55 ПК України).

Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст.56 ПК України, п. 56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).

Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним контролюючим органом.

Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до норм ст.78 ПК України, Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом;

платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом;

виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається: у разі розгляду заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, - контролюючим органом, який проводив перевірку; під час проведення процедури адміністративного оскарження - контролюючим органом вищого рівня, який розглядає скаргу платника податків; виключено; розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків; платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень; щодо платника податку подано скаргу: про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит; або про ненадання таким платником податків акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит; виключено; отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону; контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення; у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки; у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу; неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу; отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення; платником податків не подано в установлений пунктом 50.3 статті 50 цього Кодексу строк уточнюючий розрахунок для виправлення помилок, виявлених за результатами електронної перевірки, проведеної за заявою платника податків; виявлено розбіжності даних, що містяться у зареєстрованих акцизних накладних/розрахунках коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та деклараціях з акцизного податку, поданих платником акцизного податку, що реалізує пальне; платником податків не надано для проведення зустрічної звірки інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Така перевірка проводиться виключно з питань, зазначених у запиті контролюючого органу.

Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому великий платник податків зобов'язаний також надати в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб копії документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються ним в електронній формі), не пізніше робочого дня, наступного за днем початку документальної виїзної планової, позапланової перевірки, документальної невиїзної перевірки.

Для платників податків, які відповідно до цього пункту зобов'язані надавати інформацію в електронній формі, загальний формат та порядок подачі такої інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У разі невстановлення електронного формату та порядку надання такої інформації платник податків звільняється від обов'язку подання її в електронній формі.

Для проведення електронної перевірки платник податків забезпечує подання до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб документів, які відповідно до цього Кодексу пов'язані з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються таким платником податків в електронній формі та зберігаються на машинних носіях інформації). Загальний формат та порядок подання такої інформації встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи. Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України, При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідпо до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до п.201.4 ст.201 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Права і обов'язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку. Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період

реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших

учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність

відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов'язковим є складання реєстру

документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством. Вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до п.1.2 розділу I Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 24.05.1995 р. за №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.№168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до до п.2.1 розділу I Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 24.05.1995 р. за №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.№168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до до п.2.2 розділу I Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 24.05.1995 р. за №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.№168/704, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Відповідно до до п.2.4 розділу I Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 24.05.1995 р. за №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.№168/704, Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Відповідно до положень абз. 2 розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 №291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.99 за № 893/4186, план рахунків бухгалтерського обліку є переліком рахунків і схем реєстрації та групування на них фактів фінансово-господарської діяльності (кореспонденція рахунків) у бухгалтерському обліку. У ньому за десятковою системою наведені коди (номери) й найменування синтетичних рахунків (рахунків першого порядку) й субрахунків (рахунків другого порядку). Першою цифрою коду визначено клас рахунків, другою - номер синтетичного рахунку, третьою - номер субрахунку. Контирування документів первинного обліку, ведення регістрів бухгалтерського обліку здійснюється із застосуванням, щонайменше, коду класу й коду синтетичного рахунку.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.

Суд критично ставиться до позиції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, яка викладена в акті перевірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620, на підставі якого винесені податкові-повідомлення рішення, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн., оскільки висновки, які зазначені контролюючим органом, не відповідають дійсним обставинам справи, зроблені без належного дослідження усіх наявних доказів у справі, що було виявлено під час судової стадії дослідження доказів та безпідставність яких підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи.

Суд зауважує, що, викладаючи зазначені припущення у формі висновків в акті перевірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620, відповідач жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст73, 74 КАС України, не довів в судовому засіданні викладених у вказаному вище акті перевірки обставин, що мали наслідком виникнення зазначених припущень у відповідача та потягли за собою винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, судом при розгляді зазначеної справи були дослідженні оригінали та долучені до матеріалів справи копії зазначених вище первинних документів бухгалтерського обліку, які підтверджують дійсність та товарність господарських операцій позивача із зазначеними вище контрагентами, а саме: Товариством з обмеженою відповідальнісю «ВП «СПЛАВ», Товариством з обмеженою відповідальнісю «Промелектроніка», Товариством з обмеженою відповідальнісю «Укртрансстандарт», Товариством з обмеженою відповідальнісю «НВП «Промтехсінтез» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Торговий дім НВА УКРАЇНА».

Вимоги до змісту первинного облікового документу встановлені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно з якою такий документ повинен містити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, первинні документи відповідно до переліку, зазначеного вище, долучені до матеріалів справи, містять усі передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» реквізити, та, виходячи зі змісту акту перевірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620, відповідачем не оскаржується їх наявність та не зазначається про їх дефектність.

Крім того, суд надаючи належну оцінку спірним правовідносинам при розгляді даної справи, зазначає наступне.

При розгляді даної справи, враховуючи висновок відповідача, викладений в акті перевірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620, на підставі якого винесені податкові повідомленні-рішення, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн., позивачем під час судового розгляду справи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з вищезазначеними контрагентами було надано первинні бухгалтерські документи, копія яких містяться в матеріалах справи.

Детальний аналіз сукупності всіх наданих до суду документів, які наявні в матеріалах справи ставить під сумнів висновок контролюючого органу щодо нереального характеру правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами - Товариством з обмеженою відповідальнісю «ВП «СПЛАВ», Товариством з обмеженою відповідальнісю «Промелектроніка», Товариством з обмеженою відповідальнісю «Укртрансстандарт», Товариством з обмеженою відповідальнісю «НВП «Промтехсінтез» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Торговий дім НВА УКРАЇНА».

При цьому суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 р. у справі №804/1060/18 було ухвалено викликати для допиту в якості свідків директорів підприємств контрагентів позивача, які на момент укладання господарських договорів з Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОАЗОТ" займали керівні посади, а саме: керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП"СПЛАВ"() ОСОБА_19.(АДРЕСА_2); керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД НВА УКРАЇНА"() ОСОБА_20.(АДРЕСА_3); керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП"Промтехсінтез"() ОСОБА_21.( АДРЕСА_4), керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка"() ОСОБА_22.(АДРЕСА_5), керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансстандарт" ОСОБА_23.(АДРЕСА_6) по адміністративній справі №804/1060/18 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн., для чого зазначеним особам з'явитись в судове засідання.

Виконання вимог даної ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 р., щодо забезпечення належної явки зазначених вище осіб було доручено позивачу - Публічному акціонерному товариству "ДНІПРОАЗОТ".

Так, у судовому засіданні, призначеному на 25.04.2018 р., судом було допитано у якості свідків наступних осіб: ОСОБА_16 (АДРЕСА_1), який є законним представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" () та ОСОБА_17 (АДРЕСА_7), який є законним представником Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП"Промтехсінтез".

Зазначеним вище свідкам було повідомлено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та кожним з них було надано присягу та розписку свідка, які містяться в матеріалах справи від 25.04.2018 р., завірену власним підписом останніх.

Щодо допиту у якості свідка ОСОБА_16 (АДРЕСА_1), який є законним представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка", суд зазначає наступне.

Господарські правовідносини між Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОАЗОТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" підтверджуються договором поставки продукції виробничо-технічного призначення від 24.12.2010р. № 761906.

Оплата поставленої за договором поставки продукції виробничо-технічного призначення від 24.12.2010р. № 761906 була здійснена ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» у безготівковій формі, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень, копії яких містяться в матеріалах справи.

Щодо допиту у якості свідка ОСОБА_17, суд зазначає наступне.

Господарські правовідносини між Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОАЗОТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП"Промтехсінтез", підтверджуються договором поставки №765522 від 21.05.2013 р.

При цьому, ОСОБА_17 зазначив, що оплата за поставлені товари була проведена у безготівковій формі на розрахункові рахунки Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП"Промтехсінтез" та зазначив, що будь-яких вироків, стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП"Промтехсінтез" не має.

Підсумовуючи зазначені вище показання свідків: ОСОБА_16, ОСОБА_17, суд приходить до висновку, що кожен із наведених вище свідків надав суду пояснення, щодо проведених господарських операцій за перевіряємий період, а саме: серпень-грудень 2014 р., які виключають наявність обгрунтованих сумнівів у суду щодо реального характеру описаних вище правочинів.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість висновків відповідача, зазначених в акті перевірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620, хибність зайнятої останнього позиції та невідповідність її чинному законодавству України.

Суд зазначає, що доводи контролюючого органу стосовно наведеної в акті перервірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620 позиції, що у контрагентів позивача, а саме: Товариства з обмеженою відповідальнісю «ВП «СПЛАВ», Товариства з обмеженою відповідальнісю «Промелектроніка», Товариства з обмеженою відповідальнісю «Укртрансстандарт», Товариства з обмеженою відповідальнісю «НВП «Промтехсінтез» та Товариства з обмеженою відповідальнісю «Торговий дім НВА УКРАЇНА» відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, виробничі потужності, автомобільний чи інший транспорт, устаткування, а також кваліфіковані трудові ресурси, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств, та, що, зважаючи на викладене, позивачем не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між останнім та його контрагентами, спростовується наданими Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОАЗОТ" первинними документами, які в свою чергу підтверджують реальний характер виконання умов зазначених вище по текту договорів.

При цьому, посилання контролюючого органу на лист Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №38923/10/28-10-46-09-12 від 20.07.2017 року; лист ПАТ «Дніпроазот» №1548/01-6 від 14.08.2017 року; лист Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №40540/10/28-10-46-09-12 від 31.07.2017 року; лист ПАТ «Дніпроазот» №1639/01-6 від 29.08.2017 року; лист Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №44633/10/28-10-46-09-11 від 22.08.2017 року; акт позапланової виїзної перевірки ТОВ «Промелектроніка» за період з 01.10.2014 по 31.01.2016 року; податкова інформація від Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя від 20.02.2015 №239/7/08-25-22-014; результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ НВП «Промтехсінтез» від 12.06.2014 №10/04-64-22-04-32964496; податкова інформація від Державної податкової інспекції у м. Дружківці ГУМ у Донецькій області від 16.03.2015 року №2122/7/05-10-22-01; податкова інформація від Державної податкової інпекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська від 27.04.2015 №10999/7/04-61-22-02 не мають преюдиційного відношення до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ", оскільки останніми не було вставнолено відності позивача будь-яких фактів, які б давали підставу вважати протиправніть реального здійснення господарських операцій між Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОАЗОТ" та контрагентами останнього, а саме: Товариством з обмеженою відповідальнісю «ВП «СПЛАВ», Товариством з обмеженою відповідальнісю «Промелектроніка», Товариством з обмеженою відповідальнісю «Укртрансстандарт», Товариством з обмеженою відповідальнісю «НВП «Промтехсінтез» та Товариством з обмеженою відповідальнісю «Торговий дім НВА УКРАЇНА».

Також суд зауважує, що безпосередньо на питання головуючого у справі щодо наявності порушень податкового законодавства позивачем у справі, представник відповідача зазначив про відсутність таких порушень та повідомив суд про можливості порушення чинного податкового законодавства лише контрагентами контрагентів позивача, «по ланцюгу» постачання.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів щодо перевірок зазначених осіб контролюючими органами відповідачем до суду надано не було.

Зазначене вище, в сукупності з доказами оприбуткування наведеної вище продукції, отриманої позивачем від своїх безпосередніх контрагентів, наданими позивачем, спростовує висновки відповідача, викладені в акті перевірки від від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620.

Таким чином, оскільки відповідачем в порядку, передбаченому ч.2 ст.77 КАС України не доведено правомірності позиції, викладеної в акті перевірки від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620, що стала підставою для винесення податкових повідомлень-рішень, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн., суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо порушення позивачем порядку формування податкового кредиту в перевіряємий період.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17), в якій зазначається, що для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства України. Так, господарські операції позивача з зазначеними вище контрагентами здійснювались в межах господарської діяльності, є реальними та підтверджуються необхідними документами. При цьому, зазначено, шо податкова інформація по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Крім того, правова позиція Верховного Суду викладена, в постанові Верховного Суду від 03.04.2018 р. у справі №804/1963/17 (адміністративне провадження №К/9901/3418/17) полягає в наступному.

Посилання податкового органу на те, що контрагенти особисто не є виробниками товару (продукції), не доведення дотримання ними Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, за умови, що податковий кредит за результатами придбання послуг перевезення податковим органом взагалі не перевірявся, недотримання особливостей постачання та приймання товару, є неприйнятним, оскільки до умов формування податкового кредиту безпосереднього відношення не мають. Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не утримує в собі повного дослідження господарських операцій в частині отримання Товариством, оприбуткування ним товару (продукції), списання її у виробництво, використання у господарській діяльності. Натомість акт перевірки наповнений правовими нормами, які на думку Суду потребують застосування, а не наведення їх тексту. Відтак, актом перевірки не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В судовому засіданні представник контролюючого органу також не надав суду жодних пояснень з посиланням на чинне законодавство України, які б передбачали наявність повноважень контролюючого органу на встановлення факту нікчемності (фіктивності) правочинів або визнання їх такими, що не відповідають закону, в тому числі вимогам ст.ст. 203, 215. 228, 662, 655, 656 ЦК України в актах перевірок суб'єктів господарювання.

Частинами 1 та 5 ст.203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 204 ЦК України закріплює принцип презумпції правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частина 2 ст.215 ЦК України передбачає, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч.5 ст.216 ЦК України вимогу про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути висунуто будь - якою зацікавленою особою.

До кола таких зацікавлених осіб контролюючі органи не відносяться, оскільки ст.1 ЦК України визначає, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, що ґрунтуються на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій обособленості їх учасників. А до майнових відносин, що ґрунтуються на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони іншій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту ст.215 ЦК України вбачається, що нікчемним правочином визнається лише той правочин, недійсність якого встановлена законом, зокрема, ст.228 ЦК України визначено, що правочин, який порушує публічний порядок, тобто такий який був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, є нікчемним, а відтак визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За змістом ч.3 ст.228 ЦК України правочин, при здійсненні якого недодержуються вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, може бути визнаний недійсним судом.

Правочинами, які посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема є: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режими вилучення з обігу або обмеження в обігу об'єктів цивільного права, тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним, тощо.

Також суд зауважує, що при розгляді зазначеної справи особлива увага була приділена саме з`ясуванню підстав, що передували винесенню оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн., у тому числі і з`ясуванню підстав проведення документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ".

Відтак суд зазначає, що відповідачем - Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, у відповідності до норм ст.73, 74 КАС України, під час судового розгляду справи, не було доведено правомірності підстав формування оскаржених позивачем податкових повідомлень-рішень форми, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн., всуперечь положенням ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Натомість, позивачем з урахуванням належних письмових доказів в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, як доданих до позовної заяви, так і наданих в судовому засіданні та долучених до матеріалів справи, детально наведених вище, спростовані доводи відповідача відповідно до наданих як пояснень, так і відзиву останнім в порядку ст.77 КАС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необ`єктивність та недостовірність висновків Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, викладених у акті перевірки Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" від 02.10.2017 року № 118/28-10-46-09/05761620, опрацювання яких мало наслідком винесення контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн.

Таким чином, встановивши в судовому засіданні та підтвердивши доказами, наявними в матеріалах справи, факт прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття зазначених рішень; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, що мають наслідком порушення прав та законних інтересів позивача в публічно-правових відносинах з боку відповідача - суб'єкта владних повноважень, суд вважає, що належним засобом щодо поновлення такого порушеного права буде визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до платіжного дорученя від 01 лютого 2018 р. №459 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 9 626,79 грн., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету.

Враховуючи задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, а саме, судового збору у розмірі 9 626,79 грн. (дев'ять тисяч шістсот двадцять шість грн., 79 коп.).

Керуючись ст. 242-244, 246, 250, 254, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме: від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.; від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн. - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 290 010 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.10.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 351 776,25 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 9 626,79 грн. (дев'ять тисяч шістсот двадцять шість грн., 79 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 25.05.2018 р.

Суддя Є.О. Жукова