Справа № 537/1188/18
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. ПолтаваСправа № 537/1188/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення чотирнадцятої (позачергової) сесії сьомого скликання Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 10 листопада 2017 року, яким учаснику антитерористичної операції ОСОБА_1 відмовлено у наданні погодження на видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства;

- визнати протиправним та скасувати рішення п`ятнадцятої (позачергової) сесії сьомого скликання Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 22 грудня 2017 року, яким учаснику антитерористичної операції ОСОБА_1 відмовлено у наданні погодження на видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Землянківську сільську раду Глобинського району Полтавської області повторно винести на розгляд заяву ОСОБА_1 про погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на найближчій черговій сесії сільської ради після набрання рішенням суду законної сили та надати погодження для видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 1,9 га відповідно до графічних матеріалів, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки, яка запроектована для відведення ОСОБА_1 за межами населених пунктів на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2018 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука з адміністративним позовом до Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області (надалі також - відповідач, Землянківська сільська рада), третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі також - третя особа - ГУДержгеокадастру у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 27 березня 2018 року Крюківський районний суд м.Кременчука передав даний адміністративний позов на розгляд Полтавського окружного адміністративного суду, до якого позов з матеріалами надійшли 24 квітня 2018 року.

Ухвалою від 26 квітня 2018 року Полтавський окружний адміністративний суд прийняв позов ОСОБА_1 до розгляду та відкрив провадження, призначивши судовий розгляд позову до розгляду по суті у спрощеному провадженні зі проведенням судового засідання.

У своєму позові ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати рішення чотирнадцятої (позачергової) сесії сьомого скликання Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 10 листопада 2017 року, яким учаснику антитерористичної операції ОСОБА_1 відмовлено у наданні погодження на видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства; визнати протиправним та скасувати рішення п`ятнадцятої (позачергової) сесії сьомого скликання Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 22 грудня 2017 року, яким учаснику антитерористичної операції ОСОБА_1 відмовлено у наданні погодження на видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства; зобов`язати Землянківську сільську раду Глобинського району Полтавської області повторно винести на розгляд заяву ОСОБА_1 про погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на найближчій черговій сесії сільської ради після набрання рішенням суду законної сили та надати погодження для видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 1,9 га відповідно до графічних матеріалів, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки, яка запроектована для відведення ОСОБА_1 за межами населених пунктів на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що відповідачем двічі безпідставно відмовлено у наданні ОСОБА_1 погодження на видачу дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку площею 2,00 га - для ведення особистого селянського господарства на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Так, відповідач, відмовляючи у наданні згаданого погодження на видачу дозволу, посилався на недопущення соціальної напруги серед громадян - жителів цього району, оскільки існує можливість того, що землі, які знаходяться у їх користуванні, будуть відібрані для передачі у власність учасникам АТО.

Позивач вважає такі відмови неправомірними, з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено таких підстав для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, на які посилався в своєму рішенні відповідач.

В судове засідання, призначене на 10 травня 2018 року, з`явилися позивач та його представник, які позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеному обґрунтуванню позову.

Відповідач явку уповноваженої особи в судове засідання не забезпечив, у встановлений судом строк відповідач не надав до суду відзив на позов, причини поважності його неподання не зазначив. Згідно наявного у матеріалах адміністративної справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі відповідач отримав 04 травня 2018 року.

Представник третьої особи у судовому засіданні, що відбулось 10 травня 2018 року, у вирішенні адміністративного позову поклався на розсуд суду. Відповідне ним зазначене і в наданих 08 травня 2018 року до суду поясненнях.

У судове засідання, призначене на 05 червня 2018 року, сторони не з`явились.

Згідно частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що в судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з'явилися та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

05 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населеного пункту.

У своєму листі від 14.09.2017 року № 13015/6-17 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомило, що для висловлення позиції про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, воно направило лист до Землянківської сільської ради від 13.09.2017 року /а.с. 14/.

Землянківська сільська рада, розглянувши лист від 14.09.2017 року № 13015/6-17 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, на чотирнадцятій (позачерговій) сесії сьомого скликання прийняла рішення від 10.11.2017 року, яким відмовила у погодженні надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Землянківської сільської ради учаснику АТО, зокрема, гр. ОСОБА_1 у зв`язку з недопущенням соціальної напруги /а.с. 16/.

12 грудня 2017 року позивач особисто звернувся зі заявою до Землянківської сільської ради з проханням висловити позицію щодо надання йому, як учаснику АТО, на території Землянківської сільської ради земельної ділянки у власність орієнтовною площею до 2,00 га для ведення особистого селянського господарства /а.с. 17/.

Землянківська сільська рада, розглянувши заяву позивача від 12.12.2017 року, на п`ятнадцятій сесії сьомого скликання прийняла рішення від 22.12.2017 року, яким відмовила у погодженні надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Землянківської сільської ради учаснику АТО гр. ОСОБА_1 у зв`язку з недопущенням соціальної напруги /а.с. 18/.

Позивач, вважаючи, що відповідними рішеннями Землянківської сільської ради порушені його права, звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до приписів статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно із пунктом тридцять четвертим статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Нормами статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами першою і другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/ громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, що визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Судовим розглядом встановлено, що відмова у погодженні надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Землянківської сільської ради обґрунтована міркуваннями відповідача про недопущення соціальної напруги.

Доказів існування або можливості виникнення в майбутньому будь-якої соціальної напруги серед жителів відповідного району відповідачем не надано. Отже, підстава для відмови у погодженні надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є необґрунтованою.

Як зазначалося судом вище, підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При дослідженні в судовому засіданні оскаржуваних рішень відповідача від 10 листопада 2017 року та 22 грудня 2017 року встановлено, що в ньому відсутніяк посилання на будь-які підстави, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, так і на інші підстави, визначені нормативно-правовими актами.

Отже, відповідач, не погоджуючи надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, діяв всупереч наданим Земельним кодексом України повноваженням.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вимог даної статті, відповідач не довів та не обґрунтував суду правомірність прийнятого відносно позивача оскаржуваного рішення.

Інших порушень законодавства, які б могли перешкодити у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу в оскаржуваній відмові, окрім тих, яким судом надана правова оцінка вище, відповідачем не наведено.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність у спірних відносинах порушеного права позивача у сфері публічно-правових відносин.

На підставі зазначеного, суд вважає оскаржувані рішення Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

У той же час, щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача надати погодження на видачу дозволу на розробку проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 18.03.2014 року № 21-11а14.

Вирішення питання щодо надання погодження на видачу дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання надати ОСОБА_1 погодження для видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області відповідно із графічними даними розташування бажаної земельної ділянки в порядку і спосіб, передбачений статтею 118 Земельного кодексу України, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такими, що виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

З урахуванням вказаного, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Землянківську сільську раду Глобинського району Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про погодження надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на найближчій черговій сесії сільської ради з урахуванням висновків суду.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", ОСОБА_1 як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору. Доказів щодо понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул.Мічуріна, б. 74, кв. 70, м. Кременчук, Полтавської області, 39600, рнокпп НОМЕР_1) до Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області (вул.Раїси Кириченко, б.56, с.Землянки Глобинського району Полтавської області ), третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, (вул.Уютна 23 м.Полтава ), задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення чотирнадцятої (позачергової) сесії сьомого скликання Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 10 листопада 2017 року в частині відмови ОСОБА_1 у наданні погодження на видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Визнати протиправним та скасувати рішення п`ятнадцятої (позачергової) сесії сьомого скликання Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 22 грудня 2017 року в частині відмови ОСОБА_1 у наданні погодження на видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства

Зобов'язати Землянківську сільську раду Глобинського району Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про погодження надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на найближчій черговій сесії сільської ради з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2