Справа № 806/2359/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Житомир справа № 806/2359/18

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії про визнання дій протиправними,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії щодо надання недостовірної, неточної та неповної інформації у листі від 18.05.2018 за №20/317 та невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №806/1550/18 до даного часу.

В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №806/1550/18 зобов'язано УМВС України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії надати достовірну, точну та повну інформацію на запит ОСОБА_1 від 14.03.2018. 14 березня 2018 року отримав від УМВС України в Житомирській області лист від 18.05.2018 № 20/317, а проаналізувавши вказаний лист, вважає, що на питання, яке ставилось у запиті від 14.03.2018, відповідач жодного слова не вказав, чим проігнорував право ОСОБА_1 на отримання публічної інформації.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Зобов'язано відповідача надати належним чином завірену копію запиту ОСОБА_1 від 14.03.2018.

14 червня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1. Зазначає, що відповідачем було надано конкретну відповідь на запитання, вказавши про факт нарахування йому грошового забезпечення у визначений період та зазначивши, що виплата нарахованого грошового забезпечення була проведена поза межами визначеного ним періоду. До відзиву додано витребовувану судом в ухвалі від 31.05.2018 копію запиту ОСОБА_1 від 14.03.2018.

18 червня 2018 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлнням сторін.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 в задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Встановлено, що 14.03.2018 позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" надати інформацію чи нараховувалось та виплачувалось йому грошове забезпечення у період з 07.03.2017 до 22.06.2017, коли він перебував на посаді старшого слідчого ВР ДТП СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області. У вказаному запиті звернув увагу, що інформацію про нарахування та виплату грошового забезпечення надати тільки за конкретно визначений вище період часу. Тобто чи нараховувалось та виплачувалось йому в цей конкретний період будь-яке грошове забезпечення.

Листом від 20.03.2018 №19 зі/29/01-2018 відповідач повідомив, що при звільненні з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 нараховано та виплачено грошове забезпечення за час перебування у відпустці з 07.03.2017 по 22.06.2017 в сумі 4291,99 грн., а також одноразову грошову допомогу за 13 років календарної служби в розмірі 7881,25 грн. Розрахунок проводився із місячного грошового забезпечення, що складається з посадового окладу в розмірі 850,00 грн., окладу за спеціальним званням у розмірі 120,00 грн., надбавки за вислугу років - 242,50 грн. Виплата нарахованих сум проведена шляхом перерахування на картковий рахунок в ПАТ КБ Приватбанк належних йому коштів після утримання податків.

Вважаючи відповідь недостовірною, а інформацію, яка викладена в листі неповною, позивач звернувся до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №806/1550/18 визнано протиправними дії УМВС України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії щодо надання недостовірної, неточної та неповної інформації на запит ОСОБА_1 від 14.03.2018. Зобов'язано УМВС України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії надати достовірну, точну та повну інформацію на запит ОСОБА_1 від 14.03.2018. Рішення набрало законної сили 25.05.2018.

Листом від 18.05.2018 №20/317 "Про виконання рішення суду" ОСОБА_1 повідомлено, що: "на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 у адміністративній справі № 806/1550/1 8, повідомляємо, що Ваш запит на отримання публічної інформації від 14.03.2018 щодо нарахування та виплати Вам грошового забезпечення у період з 07.03.2017 по 22.06.2017, розглянуто. Інформуємо, що у визначений Вами період, було нараховано грошове забезпечення за час Вашого перебування у відпустці (з 07.03.2017 по 22.06.2017), виплату було проведено 31.07.2017 згідно платіжного доручення від 28.07.2017 №19, тобто поза межами визначеного Вами у запиті "періоду". (а.с. 8)

Вважаючи таку інформацію недостовірною, неточною та неповною , а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Законом України "Про доступ до публічної інформації" визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно зі ч. 1 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно статті 4 Закону, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

За загальним правилом публічна інформація є відкритою (частина друга статті 1 зазначеного Закону). Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію (ч. 1 ст. 6 Закону).

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 10 Закону, кожна особа має право: знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом; доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається; вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону; на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів; на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом. Обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Приписами ч. 3 згаданої статті Закону визначено, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані: надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону, розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 10 Закону).

В контексті наведеного суд відмічає, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2018 позивачем звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" надати інформацію чи нараховувалось та виплачувалось йому грошове забезпечення у період з 07.03.2017 до 22.06.2017 коли він перебував на посаді старшого слідчого ВР ДТП СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області. У вказаному запиті звернув увагу, що інформацію про нарахування та виплату грошового забезпечення надати тільки за конкретно визначений вище період часу. Тобто чи нараховувалось та виплачувалось йому в цей конкретний період будь-яке грошове забезпечення.

Однак, за результатами розгляду запиту, відповідач направив позивачу відповідь від 18.05.2018 №20/317, в якому повідомив, що: "у визначений Вами період, було нараховано грошове забезпечення за час Вашого перебування у відпустці (з 07.03.2017 по 22.06.2017), виплату було проведено 31.07.2017 згідно платіжного доручення від 28.07.2017 №19, тобто поза межами визначеного Вами у запиті'періоду".

Суд відмічає, що зі зміст запиту та наданої на нього відповіді вбачається, що позивача фактично повідомлено про суму нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за період перебування його у відпустці, однак позивач у запиті просив надати інформацію про те, чи нараховувалось та вплачувалося йому грошове забезпечення у період із 07.03.2017 по 22.06.2017, тобто під час перебування у відпустці, будь-яке грошове забезпечення.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем в порушення вимог ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" надано неточну та неповну інформацію на запит позивача від 14.03.2018.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії щодо надання недостовірної, неточної та неповної інформації у листі від 18.05.2018 за №20/317 на запит ОСОБА_1 .

Зобов"язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії (10008, місто Житомир, Старий Бульвар, 5/37, код в ЄДРПОУ - 08592164) надати достовірну, точну та повну інформацію на запит ОСОБА_1 ( 10029, АДРЕСА_1, ідетифікаційний код - НОМЕР_1) від 14.03.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.В. Лавренчук