Справа № П/811/674/17
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2018 року м. Дніпросправа № П/811/674/17

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючий суддя: Лукманова О.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасова Ю.В.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 року (суддя Хилько Л.І., м. Кропивницький, повний текст постанови складено 30.11.2017 року) у справі №П/811/674/17 за позовом Територіального медичного обєднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» до Управління Держпраці у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф у Кіровоградській області» (далі по тексту позивач) звернулося до суду з позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області (далі по тексту відповідач), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову від 21.03.2017 року №11-01-078/0191-119 про накладення штрафу у розмірі 32000 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

З постановою суду першої інстанції не погодилось Управління Держпраці у Кіровоградській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що судом дана невірна оцінка наявним в матеріалах справи доказам, у звязку з чим суд прийшов до помилкових висновків, що ОСОБА_1 в зазначений період не працював понаднормово і позивач йому правомірно не нараховував заробітну плату у подвійному розмірі годинної ставки. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2017 року у справі №404/1700/17. Апелянт зазначав, що в порушення ст.30 Закону України «Про оплату праці» та ст.65 КЗпП України в табелях обліку робочого часу позивачем не відображено відпрацьовані ОСОБА_1 години надурочно, що призвело до порушення вимог ст.106 КЗпП України щодо оплати праці в надурочний час в подвійному розмірі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення штрафу від 21.03.2016 року №11-01-078/0191-119 є незаконною, оскільки третя особа ОСОБА_1 у період травня, червня, липня, жовтня, листопада 2016 року не працював понаднормово, а тому порушень ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» ст.106 КЗпП України не допускало.

Матеріалами справи встановлено, що в період з 21.02.2017 року по 02.03.2017 року відповідно до наказу від 17.02.2017 року №243-од та направлень на проведення перевірки від 17.02.2017 року №243-од/02.10/02.2, працівниками Управління Держпраці у Кіровоградській області було проведено позапланову перевірку з питань дотримання законодавства про працю ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», за результатами якої 02.03.2017 року складено акт за №11-01-078/0191, згідно якого під час перевірки встановлено порушення вимог, зокрема, ст.106 КЗпП України щодо оплати роботи в надурочний час.

21.03.2017 року Управлінням Держпраці у Кіровоградській області було винесено постанову про накладення штрафу на ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф у Кіровоградській області» у розмірі 32000 грн. Підставою для винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу були порушення останнім вимог ст.106 КЗпП України, а саме: наказами від 31.05.2016 року №166/л, від 30.06.2016 року №189/л, від 29.07.2016 року №230/л, від 31.10.2016 року №331-1/л, від 30.11.2016 року №364/л передбачено надання ОСОБА_1 замісництва та визначено провести оплату за фактично відпрацьований час у травні, червні, липні, жовтні, листопаді 2016 року у кількості 4 год., 1 год., 8 год., 5 год., 4 год. відповідно. Відпрацьовані ним години винесені у табелях обліку робочого часу за відповідний період як виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника. При цьому відповідно до розяснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.1965 року №30/39 «Про порядок оплати тимчасового замісництва» із внесеними змінами від 11.12.1986 року (зазначені нормативні акти законодавства СРСР діють на території України відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 року №1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України деяких актів законодавства Союзу РСР») тимчасове замісництво це виконання певних службових обовязків за більш відповідальною посадою працівником, що працює на тому ж підприємстві. В установі, організації на підставі тимчасової відсутності працівника у звязку із виробничою необхідністю та працівник, який заміщає тимчасово відсутнього працівника, на період замісництва в обовязковому порядку звільняється від виконання обовязків, покладених трудовим договором за основним місцем роботи. Тимчасове замісництво допускається лише з згодою працівника (згідно вимог ст.33 КЗпП України). В той час, при заміні тимчасово відсутнього працівника може бути покладено обовязки цього працівника на іншого через видання наказу або розподіл його обовязків між кількома працівниками з відповідною доплатою кожному з них пропорційно до обсягу виконуваної роботи. При цьому, всі години, відпрацьовані працівниками понад установлену за обліковий період норму тривалості робочого часу, мають бути оплачені як надурочні згідно з вимогами ст.106 КЗпП України (розяснення Міністерства соціальної політики України від 13.11.2013 року). Відповідно до особових карток за травень, червень, липень, жовтень, листопад 2016 року відпрацьований ОСОБА_1 час у кількості 4 год., 1 год., 8 год., 5 год. та 4 год. не оплачений у подвійному розмірі годинної ставки, що є порушенням вимог ст.106 КЗпП України щодо оплати праці в надурочний час.

Відповідно до витягу з наказу від 01.04.2013 року №04/л ОСОБА_1 з 01.04.2013 року працював в ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» водієм автотранспортного засобу першого класу (санітарний автомобіль (швидкої) медичної допомоги) автомобільно-експлуатаційного підрозділу на 1 (повну) ставку Кіровоградської станції екстреної медичної допомоги ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», тривалість робочого тижня 40 годин на тиждень, встановлена надбавка до посадового окладу в розмірі 60% посадового окладу за безперервний стаж роботи (понад 7 років) на виїзній бригаді швидкої допомоги, оплата згідно тарифікації.

Матеріалами справи встановлено, що згідно наказу позивача від 31.05.2016 року №166/л у звязку з виробничою необхідністю надано замісництво та доручено бухгалтерії нарахувати заробітну плату за фактично відпрацьований час у травні місяці 2016 року, зокрема, водію автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги ОСОБА_1 4 год.; згідно наказу позивача від 30.06.2016 року №189/л надано замісництво, зокрема, водію автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги ОСОБА_1 - 1 год. за водія ОСОБА_2 (л/н)., згідно наказу позивача від 29.07.2016 року №230/л надано замісництво водію автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги ОСОБА_1 8 год.; згідно наказу позивача від 31.10.2016 року №331 надано замісництво водію автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги ОСОБА_1 5 год. за водія ОСОБА_3 (л/н); згідно наказу позивача від 30.11.2016 року №364/л надано замісництво водію автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги ОСОБА_1 4 год. за водія ОСОБА_4 (л/н).

Згідно табелю обліку робочого часу за травень 2016 року ОСОБА_1 відпрацьовано 156 годин, у тому числі, 152 основні години (норма) та 4 години заміна (понаднормові). Згідно табелю обліку часу за червень 2016 року ОСОБА_1 відпрацьовано 160 годин, у тому числі, 159 основні години (норма) та 1 годину заміна (понаднормові). Згідно табелю обліку робочого часу за липень 2016 року ОСОБА_1 відпрацьовано 144 години, у тому числі, 136 основні години (норма) та 8 годин заміна (понаднормові). Згідно табелю обліку робочого часу за жовтень 2016 року ОСОБА_1 відпрацьовано 164 години, у тому числі 159 основні години (норма) та 5 годин заміна (понаднормові). Згідно табелю обліку робочого часу за листопад 2016 року ОСОБА_1 відпрацьовано 180 годин, у тому числі 176 основних годин (норма) та 4 години заміна (понаднормові).

Як вбачається з особової картки ОСОБА_1, ним у травні 2016 року понаднормово відпрацьовано 4 години, у червні 2016 року 1 годину, у липні 2016 року 8 годин, у жовтні 2016 року 5 годин, у листопаді - 4 години.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що для визначення наявності понаднормового відпрацьованого робочого слід керуватися лише графіками роботи водіїв, в той час як згідно табелів обліку робочого часу ОСОБА_1 у травні, червні, липні, жовтні, листопаді 2016 року працював понаднормово, що не заперечує сам позивач, вважаючи це помилково замісництвом. Колегія суддів зазначає, що при ознайомленні з графіками ОСОБА_1 заперечував проти такого замісництва.

Як вбачається з розрахункових листків ОСОБА_1, заробітна плата виплачувалась у травні, червні, липні, жовтні, листопаді 2016 року за замісництво в одинарному розмірі.

Наказом позивача від 22.05.2013 року №15/о-1 затверджено Правила внутрішнього трудового розпорядку, які, у свою чергу, затверджені рішенням загальних зборів та профспілковою конференцією трудового колективу. Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 Правил в ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» норма тривалості робочого часу встановлюється на підставі розрахунків Міністерства праці та соціальної політики України, зокрема, 12-ти годинною зміною роботи для диспетчерської служби та водіїв виїзної служби. Відповідно до ст.61 КЗпП України в закладах охорони здоровя, повязаних із наданням медичної допомоги населенню, як правило, застосовується місячний облік робочого часу. В закладах охорони здоровя тривалість нічної роботи дорівнює денній і становить до 12 годин у зміну.

Як вбачається з пояснення ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» від 14.05.2018 року №18 відповідно до вимог ст.50 КЗпП України, тривалість робочого часу становить 40 годин на тиждень. Виходячи з цього встановлюється норма тривалості робочого часу на місяць. Так на 2016 рік для категорії працівників водіїв встановлена норма тривалості робочого часу: травень 152 годин; червень 159 годин; липень 168 годин; жовтень 159 годин; листопад 176 годин. Позивач вважає, що години відпрацьовані понад встановлену місячну норму робочого часу не є понаднормовими, а є або сумісництвом, або замісництвом та оплачуються в одинарному розмірі із збереженням всіх підвищень, надбавок і доплат.

З огляду на вище приведене, позивач не заперечує того, що ОСОБА_1 працював понаднормово, однак, виплачував йому заробітну плату за відпрацьовані понаднормово години в одинарному розмірі.

Відповідно до пунктів 3, 4, 6, 7 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 386/2011 року, одним із основних завдань Держпраці України є реалізація державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю. Управління Держпраці України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (далі - роботодавці) законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу та часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, надання гарантій і компенсацій, пільг для працівників, які поєднують роботу з навчанням, дотримання трудової дисципліни, умов праці жінок, молоді, інвалідів, надання пільг і компенсацій за важкі та шкідливі умови праці, забезпечення спеціальним одягом і спеціальним взуттям, засобами індивідуального захисту, мийними та знешкоджувальними засобами, молоком і лікувально-профілактичним харчуванням; проведення обов'язкових медичних оглядів працівників певних категорій; дотримання режимів праці та інших норм законодавства. Управління Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. За результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства (пункт 7 Порядку).

Згідно ст.106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

Відповідно до ст.50 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

На думку колегії суддів, відповідачем правомірно застосовано роз'яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.1965 №30/39 «Про порядок оплати тимчасового замісництва» із внесеними змінами від 11.12.1986 року (зазначені нормативні акти законодавства СРСР діють на території України відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.09.91 № 1545-XII (1545-12) «Про порядок тимчасової дії на території України деяких актів законодавства Союзу РСР»), оскільки ОСОБА_1 понаднормово виконував рівнозначну роботу, а не заміщав працівника за більш відповідальною посадою, не звільнявся від виконання обовязків, покладених трудовим договором за основним місцем роботи.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), ч.6 ст.78 КАС України (в редакції після 15.12.2017 року) постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрали законної сили, є обовязковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2017 року у справі №33/781/184/17, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП. Вказаною постановою суду встановлено, що в діях головного лікаря ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» ОСОБА_5 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, які виразились у тому, що відповідно до особових карток за травень, червень, липень, жовтень, листопад 2016 року відпрацьований водієм автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги ОСОБА_1 час у кількості 4 год., 1 год., 8 год., 5 год. та 4 год. не оплачений у подвійному розмірі годинної ставки, що є порушенням вимог ст.106 КЗпП України щодо оплати праці в надурочний час.

Враховуючи вище приведені норми процесуального законодавства, колегія суддів приймає як доказ порушення ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» ст.106 КЗпП України, постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 26.07.2017 року у справі №33/781/184/17.

Відповідно до вимог абзацу 4 частини 2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 3200 грн.

Отже, враховуючи вище вказані докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова про накладення штрафу від 21.03.2017 року №11-01-078/0911-119, є законною. У звязку з цим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Кіровоградській області задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 року у справі №П/811/674/17 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог Територіального медичного обєднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» до Управління Держпраці у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів відповідно до ст.,ст.328, 329 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова