Справа № 820/3480/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2018 року

Київ

справа № 820/3480/17

провадження № К/9901/26096/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н. В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М. І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до Харківського міського центру зайнятості, третя особа - Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною бездіяльності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду у складі судді Мороко А.С. від 16 листопада 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Дюкарєвої С.В., Жигилія С.П., Перцової Т.С. від 30 січня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Стожарик Ю.Ю. звернувся до суду з позовом до Харківського міського центру зайнятості, третя особа - Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною бездіяльності, в якому просив:

- визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості під час прийому 3 серпня 2017 року у проведенні його професійної орієнтації, що полягає у комплексі взаємопов'язаних економічних, соціальних, медичних, психологічних і педагогічних заходів, спрямованих на активізацію процесу його професійного самовизначення та реалізацію його здатності до праці, виявлення його здібностей, інтересів, можливостей та інших чинників, що впливають на вибір або зміну професії та виду трудової діяльності;

- визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості під час прийому 3 серпня 2017 року у здійсненні професійного інформування, що повинне було полягати у наданні йому відомостей про трудову діяльність та її роль у його професійному самовизначенні, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що мало сприяти йому у формуванні професійних інтересів, намірів та мотивації щодо обрання або зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи;

- визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості під час прийому 3 серпня 2017 року у проведенні професійного консультування, яке повинно було спрямуватися на оптимізацію його професійного самовизначення на основі виявлення його індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвих ситуацій, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я та з урахуванням потреби ринку праці;

- визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості під чає прийому 3 серпня 2017 року у не проведенні з ним професійного відбору, що полягає у встановленні його відповідності вимогам, які визначені для конкретних видів професійної діяльності та посад.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2018 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що під час прийому 3 серпня 2017 року Харківським міським центром зайнятості вчинені визначені законом дії щодо сприяння у працевлаштуванні позивача, а тому, позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та безпідставними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2018 року, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 має повну вишу освіту за спеціальністю «Соціологія», здобув кваліфікацію соціолога, а також має базову вищу освіту за напрямом підготовки «Право», здобув кваліфікацію бакалавр права.

27 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Харківського міського центру зайнятості із заявою про сприяння у працевлаштуванні, де був зареєстрований, як такий що шукає роботу, з відкриттям персональної картки НОМЕР_1.

Наказом директора Харківського міського центру зайнятості від 27 вересня 2016 року ОСОБА_2 наданий статус безробітного з 27 вересня 2016 року та призначена виплата допомоги по безробіттю з 4 жовтня 2016 року по 28 вересня 2017 року.

Черговий прийом позивача до спеціаліста Харківського міського центру зайнятості було призначено на 3 серпня 2017 року. Під час прийому позивача 3 серпня 2017 року фахівцем Харківського міського центру зайнятості провідним фахівцем з працевлаштуванню Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_6, переглянуті наступі вакансії: соціолог, викладач із соціальної педагогіки, діловод, архівіст. Проте, зазначені вакансії були відсутні. Також, бібліотекар ЦПТО - вакансія зайнята, архіваріус Головного територіального управління юстиції Харківської області - вакансія відсутня, спеціаліст-юрисконсульт Шевченківське об'єднане УПФУ м. Харкова - документи на конкурс приймаються до 4 серпня 2017 року, без сертифіката з Державної мови до конкурсу не допускаються, також були переглянуті вакансії не кваліфікованої роботи.

Крім того, позивач самостійно підібрав вакансії - завідувач бібліотеки Харківського торгівельно-економічного інституту, заступник начальника відділу КП «Харківські теплові мережі», дані вакансії не підходять ОСОБА_2 за освітою та за досвідом роботи, завідувач виробництвом в Регіональній філії «Південної залізниці ПАТ «Укрзалізниця", завідувач господарства ТОВ «Рікамаре» - вакансії не підходять позивачу за статусом (спеціальне робоче місце для інвалідів) за освітою та за досвідом роботи.

ОСОБА_2 було запропоновано відвідати ярмарок-вакансій по професії укладальник-пакувальник ДП «ЮСІ-М» 9 серпня 2017 року о 10-00 год.

6. Вважаючи, що відповідачем під час прийому 3 серпня 2017 року Харківським міським центром зайнятості не було вчинено визначених законом дії щодо сприяння у його працевлаштуванні, а саме: не надано йому соціальних послуг з професійної орієнтації, професійного інформування, професійного консультування та професійного відбору під час прийому ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

ДОВОВДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що під час здійснення прийому 3 серпня 2017 року відповідач не видав жодного направлення на працевлаштування у зв'язку з відсутністю підходящої роботи або із наявністю робіт, які йому не підходили за рівнем освіти. Отже, вважати, що відповідач сприяв йому у працевлаштуванні не можна, адже обов'язок відповідача полягає не тільки у здійсненні пошуку роботи. Законом України «Про зайнятість населення» на відповідача покладається обов'язок долати безробіття. Зазначає, що він біля двох років є безробітним і цей факт доказує незаконну бездіяльність відповідача у сприянні його працевлаштуванню.

8. Харківським міським центром зайнятості, Міністерством соціальної політики України відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2018 року не подано.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України «Про зайнятість населення».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - це соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування;

безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи;

зареєстрований безробітний - це особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи;

вакансія - це вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа;

працевлаштування - це комплекс правових, економічних та організаційних заходів, спрямованих на забезпечення реалізації права особи на працю.

10. Згідно із статтею 7 Закону України «Про зайнятість населення» держава гарантує у сфері зайнятості:

1) вільне обрання місця застосування праці та виду діяльності, вільний вибір або зміну професії;

2) одержання заробітної плати (винагороди) відповідно до законодавства;

3) професійну орієнтацію з метою самовизначення та реалізації здатності особи до праці;

4) професійне навчання відповідно до здібностей та з урахуванням потреб ринку праці;

5) підтвердження результатів неформального професійного навчання осіб за робітничими професіями;

6) безоплатне сприяння у працевлаштуванні, обранні підходящої роботи та одержанні інформації про ситуацію на ринку праці та перспективи його розвитку;

7) соціальний захист у разі настання безробіття;

8) захист від дискримінації у сфері зайнятості, необґрунтованої відмови у найманні на роботу і незаконного звільнення;

9) додаткове сприяння у працевлаштуванні окремих категорій громадян.

11. Статтею 22 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що основними завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальних органів,зокрема, є сприяння громадянам у підборі підходящої роботи; сприяння громадянам в організації підприємницької діяльності, зокрема шляхом надання індивідуальних та групових консультацій; організація підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації безробітних з урахуванням поточної та перспективної потреб ринку праці; проведення професійної орієнтації населення;

12. Частиною 2 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні зобов'язані:

1) самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців;

2) відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів;

3) дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов'язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення;

4) інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

13. Статтею 32 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що професійна орієнтація населення - це комплекс взаємопов'язаних економічних, соціальних, медичних, психологічних і педагогічних заходів, спрямованих на активізацію процесу професійного самовизначення та реалізацію здатності до праці особи, виявлення її здібностей, інтересів, можливостей та інших чинників, що впливають на вибір або зміну професії та виду трудової діяльності.

Професійна орієнтація населення здійснюється навчальними закладами, закладами охорони здоров'я, реабілітаційними установами, медико-соціальними експертними комісіями, територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центрами професійної орієнтації населення, молодіжними центрами праці, військкоматами, установами виконання покарань, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, що надають послуги з професійної орієнтації.

14. Згідно приписів статті 33 Закону України «Про зайнятість населення» професійна орієнтація осіб, які звернулися до територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснюється шляхом:

1) професійного інформування, що полягає у наданні відомостей про трудову діяльність та її роль у професійному самовизначенні особи, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що сприятиме формуванню професійних інтересів, намірів та мотивації особи щодо обрання або зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи;

2) професійного консультування, спрямованого на оптимізацію професійного самовизначення особи на основі виявлення її індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвих ситуацій, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я та з урахуванням потреби ринку праці;

3) проведення професійного відбору, що полягає у встановленні відповідності особи вимогам, які визначені для конкретних видів професійної діяльності та посад. Порядок надання послуг з професійної орієнтації осіб затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціальної політики.

15. Відповідно до статті 46 Закону України «Про зайнятість населення» підходящою для безробітного вважається робота, що відповідає освіті, професії (спеціальності), кваліфікації особи з урахуванням доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради. Заробітна плата повинна бути не нижче розміру заробітної плати такої особи за останнім місцем роботи з урахуванням середнього рівня заробітної плати, що склався у регіоні за минулий місяць, де особа зареєстрована як безробітний.

Під час пропонування підходящої роботи враховується тривалість роботи за професією (спеціальністю), кваліфікація, досвід, тривалість безробіття, а також потреба ринку праці.

У разі коли неможливо надати безробітному роботу за професією протягом шести місяців з дня перебування на обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, йому пропонується підходяща робота з урахуванням здібностей, стану здоров'я і професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці.

Для громадян, які не працювали за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) понад 12 місяців, підходящою вважається робота, яку вони виконували за останнім місцем роботи, а робота за здобутими раніше професіями (спеціальностями) може вважатися підходящою за умови попереднього підвищення кваліфікації з урахуванням потреби ринку праці.

Підходящою для безробітного не може вважатися робота, якщо: місце роботи розташовано за межами доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради; умови праці не відповідають правилам і нормам, встановленим законодавством про працю та охорону праці (в тому числі якщо на запропонованому місці роботи порушуються встановлені законом строки виплати заробітної плати); умови праці на запропонованому місці роботи не відповідають стану здоров'я громадянина, підтвердженому медичною довідкою.

16. Пунктами 18 - 20 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 передбачено, що Для осіб, які не працювали за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) більш як 12 місяців, підходящою є робота, яку вони виконували за останнім місцем роботи, а робота за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) може бути підходящою за умови підвищення кваліфікації за направленням центру зайнятості з урахуванням потреби ринку праці.

У разі коли протягом шести місяців з дня реєстрації безробітному неможливо підібрати роботу за професією, підходящою є робота, що потребує зміни професії з урахуванням його здібностей, стану здоров'я, професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці.

Для безробітних, які не мають професії або працювали на роботах, що не потребують спеціальної підготовки, та зареєстровані у центрі зайнятості більш як шість місяців, підходящою роботою також є участь у громадських роботах та інших роботах тимчасового характеру, тривалість яких перевищує один місяць (далі - громадські та інші роботи тимчасового характеру).

Для осіб, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більш як 12 місяців) перерви (крім осіб, яким до досягнення встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку залишилося два і менше роки), підходящою роботою також є участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, які відповідають їх освіті, професії (спеціальності), професійному досвіду, зокрема за спорідненими професіями.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що статус безробітного крім надання комплексу прав на отримання безоплатного сприяння у працевлаштуванні, безумовно покладає на особу, яка отримала такий статус, і певні обов'язки, пов'язані з готовністю та здатністю приступити до роботи. Також функції уповноважених органів (центрів зайнятості) полягають саме у сприянні безробітним в пошуку роботи, а не у перебиранні обов'язків з професійного самовизначення, професійної орієнтації з безробітного на державний орган.

18. Як убачається з персональної картки позивача НОМЕР_1 Харківським міським центром зайнятості систематично 27 вересня 2016 року, 29 вересня 2016 року, 4 жовтня 2016 року, 21 жовтня 2016 року, 2 листопада 2016 року, 18 листопада 2016 року, 25 листопада 2016 року, 2 грудня 2016 року, 9 грудня 2016 року, 30 грудня 2016 року, 3 січня 2017 року, 11 січня 2017 року, 20 січня 2017 року, 1 лютого 2017 року, 7 лютого 2017 року, 13 лютого 2017 року, 21 лютого 2017 року, 1 березня 2017 року, 10 березня 2017 року, 28 березня 2017 року, 7 квітня 2017 року, 10 квітня 2017 року, 20 квітня 2017 року, 26 квітня 2017 року, 7 травня 2017 року, 18 травня 2017 року, 1 червня 2017 року, 8 червня 2017 року, 9 червня 2017 року, 15 червня 2017 року, 21 червня 2017 року, 22 червня 2017 року, 23 червня 2017 року, 27 червня 2017 року, 30 червня 2017 року, 3 липня 2017 року, 4 липня 2017 року, 11 липня 2017 року, 12 липня 2017 року, 18 липня 2017 року, 24 липня 2017 року, 3 серпня 2017, здійснювався пошук підходящої роботи для позивача шляхом перегляду та опрацюванням вакансій, які заявлені роботодавцями, проводилося професійне консультування, здійснювалося професійне інформування, проводилася професійна орієнтація позивача.

19. Встановлено, що позивач неодноразово отримав індивідуальні профконсультації, відвідував профконсультаційні семінари «Техніка пошуку роботи. Підготовка резюме», «Техніка пошуку роботи. Співбесіда з роботодавцем», «Оволодій новою професією».

20. Як вбачається з персональної картки ОСОБА_2 НОМЕР_1 Харківським міським центром зайнятості йому було неодноразово проведено профорієнтацію.

21. Твердження ОСОБА_2 про те, що Харківський міський центр зайнятості допустив протиправну бездіяльність, не надавши йому всього комплексу соціальних послуг з професійної орієнтації, професійного інформування та професійного консультування саме під час прийому 3 серпня 2017 року є безпідставним та спростовується зібраними по справі доказами.

22. З огляду на зазначене, позовні вимоги про визнання бездіяльності відповідача протиправною не підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Судді: Я. О. Берназюк

М. І. Гриців