Справа № 815/2052/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2052/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.

за участю:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

представник відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 (65101, АДРЕСА_1) до Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська,1) про визнання протиправною бездіяльність у ненаданні публічної інформації за запитом та зобов'язання надати інформацію,-

СУТЬ СПОРУ:

До Одеського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_2 до Одеської міської ради, в якому просив:

1. Визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом.

2. Зобов'язати Одеську міську раду надати ОСОБА_3 повну інформацію, що запитувалася згідно інформаційного запиту, а саме засвідчену в установленому порядку копію рішення Одеської міської ради від 14.12.2017 р. №2833-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0421 га, за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яке оприлюднене на офіційному сайті Одеської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

31.01.2018 р. позивач звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації. Запитувалася наступна інформація (документи): копія рішення Одеської міської ради від 14.12.2017 р. №2833-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0421 га, за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яке оприлюднене на офіційному сайті Одеської міської ради. Однак відповідь відповідач не надав.

21.03.2018 р. позивач повторно звернувся до відповідача з таким же запитом.

Відповідач 27.03.2018 р. надав відповідь з посиланням на відсутність законних підстав для розгляду вищезазначених запитів та відмовив у наданні інформації. У зв'язку з нібито відсутністю особистого підпису позивача на даних запитах та неможливістю ідентифікувати особу позивача.

30.03.2018 р. відповідач через свого представника який діє за довіреністю третій раз звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації. Запитувалася наступна інформація (документи): копія рішення Одеської міської ради від 14.12.2017 р. №2833-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0421 га, за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яке оприлюднене на офіційному сайті Одеської міської ради.

Відповідач надав відповідь, якою повідомив, що для надання позивачу оприлюдненого рішення - потребує пошуку інформації серед значної кількості даних та у зв'язку з чим продовжив строк виконання до 20 днів. Але станом на 25.04.2018 р. відповідь по суті та копію рішення відповідач не надав.

Позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Стаття 14 Закону встановлює обов'язок відповідача надати достовірну точну та повну інформацію. На думку позивача відповідач порушив конкретні норми Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Ухвалою суду від 03.05.2018р. відкрито провадження в адміністративній справі №815/2052/18 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу наданий термін п'ятнадцять днів з дня отримання даної ухвали для надання відзиву на позов.

Однак, під час дослідження матеріалів справи суд встановив необхідність з'ясувати додаткові обставини у справі. У зв'язку з чим суд ухвалою від 24.05.2018 р. призначить судове засідання на 14.06.2018 р. о 14 год. 00 хв.

Відповідач у судове засідання не з'явився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно. Відповідач не надав суду у встановлений термін відзив на позовну заяву.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до Одеської міської ради з запитом , реєстраційний номер №ЗПІ -33/МР, про надання публічної інформації. Запитувалася наступна інформація (документи): копія рішення Одеської міської ради від 14.12.2017 р. №2833-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0421 га, за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яке оприлюднене на офіційному сайті Одеської міської ради.

Відповідач не надав відповідь позивачу на зазначений запит.

21.03.2018 р. позивач повторно звернувся до відповідача з запитом реєстраційний номер №ЗПІ -246 про надання публічної інформації «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0421 га, за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яке оприлюднене на офіційному сайті Одеської міської ради.

27.03.2018 р. відповідач направив позивачу лист за №ЗПІ-246 в якому зазначив, що запити на отримання публічної інформації №ЗПІ-33/мр та №ЗПІ-246 від 21.03.2018 р. розглянуті.

За результатами розгляду відповідач повідомив, що як вбачається зі змісту запитів, запитувачем інформації є гр. ОСОБА_2, але особистий підпис запитувача інформації у запитах відсутні. Запити підписані іншою особою, при цьому будь, які документи, які б свідчили про правомірність вчинення таких дій не надані. Враховуючи вищевикладене законні підстави для розгляду вищевказаних запитів та надання інформації відсутні.

30.03.2018 р. представник позивача до довіреністю, звернувся до відповідача з запитом, реєстраційний номер №ЗПІ -273 про надання публічної інформації «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0421 га, за адресою: АДРЕСА_2.

05.04.2018 р. відповідач надав відповідь на запит за № ЗПІ-60/мр в якій повідомив наступне.

Відповідно до п.4 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у разі, якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідач також в листі відповіді зазначив, що у зв'язку із вищенаведеним інформує позивача про продовження строків розгляду його запиту на 20 (двадцять) робочих днів.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача з наступних підстав.

До вказаних правових відносин суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно з ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Таким чином, Одеська міська рада є органом місцевого самоврядування та відповідно до ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником інформації.

Статтею 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Згідно з ч.1,2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» до обов'язків розпорядників інформації, зокрема, віднесено надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Суд встановив, що у запитах від 31.012018 р. та 21.03.2018 р. вказано контактна інформація, якої достатньо для належного виконання розпорядником свого обов'язку, а саме надання відповіді на запит, то встановлення особи запитувача не має суттєвого значення для прийняття розпорядником рішення про надання інформації.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо того, чи надавати інформацію у відповідь на запит, будь-який розпорядник інформації повинен акцентувати увагу не на особі запитувача чи обставинах його життя, а виходити з того, що така інформація розкривається необмеженому колу осіб.

Крім того законодавством у сфері доступу до публічної інформації не передбачено обов'язку розпорядника інформації ідентифікувати особу запитувача. Тобто запитувачу не потрібно надавати до запиту документи, що посвідчують особу (копію паспорта, ідентифікаційного коду), а розпорядник інформації не здійснює жодних дій з перевірки особи запитувача, наприклад звірення підпису із зразком, надсилання уточнюючих запитань тощо.

Таким чином ознайомившись із відповіддю відповідача яку він надав позивачу від 27.03.2018 р. за № ЗПІ -33/мр, ЗПІ -55/мр суд вважає, що вона не є відповіддю по суті запитання, а тому вона є неправомірною відмовою розпорядника інформації в наданні позивачу інформації.

Суд зауважує, що станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду доказів, щодо надання позивачу відповіді по суті та копії рішення Одеської міської ради від 14.12.2017 р. № 2833-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0421 га, за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яке оприлюднено на офіційному сайті Одеської міської ради.

Частина 3 статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд робить висновок, що позов ОСОБА_2 належить до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 243-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом.

3. Зобов'язати Одеську міську раду надати ОСОБА_3 повну інформацію, що запитувалася згідно інформаційного запиту, а саме засвідчену в установленому порядку копію рішення Одеської міської ради від 14.12.2017 р. №2833-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр. ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0421 га, за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яке оприлюднене на офіційному сайті Одеської міської ради.

4. Стягнути з Одеської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири),80 грн.

5. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

6. ОСОБА_4, адреса: 65101, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач - Одеська міська рада адреса: 65004, м. Одеса, Площа Думська,1 .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 19 червня 2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.