Справа № 589/3935/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 589/3935/16-а

провадження № К/9901/17288/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів:Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.01.2017 (головуючий суддя Прачук О.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Дюкарєвої С.В., суддів Жигилія С.П., Перцової Т.С.) у справі №589/3935/16 за позовом ОСОБА_4 до Шостинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Шостинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати та припиненням виплати індексації та зобов'язати Управління здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з 01.12.2015 в розмірі 90% середньомісячного заробітку згідно постави Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 з урахуванням раніше проведених виплат, а також поновити їй виплату індексації пенсії.

2. Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.01.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017, позов задоволено частково:

- визнано неправомірними дії Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення виплати індексації пенсії ОСОБА_4 у розмірі, що виплачувався до 09.09.2014, з 29 березня 2016 року;

- зобов'язано Шосткинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити виплату ОСОБА_4 індексації пенсії у розмірі, що виплачувався до 09.09.2014, з 30 березня 2016 року;

- позовні вимоги ОСОБА_4 про поновлення виплати індексації пенсії за період з 09.09.2014 по 29.03.2016 - залишено без розгляду;

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

3. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.10.2014 у справі №589/5077/14-а Шосткинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зобов'язано обчислювати та виплачувати пенсію ОСОБА_4 з урахуванням включення до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 90 % від заробітної плати, який був передбачений ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_4.

5. На виконання зазначеного судового рішення, згідно розпорядження № 129800 від 09.01.2015 відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_4

6. Основний розмір пенсії ОСОБА_4 до зазначеного перерахунку пенсії складав 3355,32 грн., в тому числі розмір індексації 98,70 грн.

7. Після здійснення Управлінням обрахунку пенсії ОСОБА_4 з 09.09.2014 за рішенням суду розмір пенсії позивача складав 3711,02 грн., у зв'язку з чим базовим місяцем для проведення індексації управлінням визначено вересень 2014. Індексація пенсії ОСОБА_4 з грудня 2014 року складає 22,78 грн.

8. 25.08.2016 позивач звернулась до Пенсійного органу із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії з 01.12.2015 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 та поновлення їй виплати індексації пенсії з 09.09.2014 в попередньому розмірі.

9. Листом від 26.08.2016 року відповідач повідомив ОСОБА_4 про відсутність підстав для проведення перерахунку та поновлення виплати індексації пенсії.

10. Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що здійснення Пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду, не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв'язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

12. Враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, суд першої інстанції дійшов висновку, що права позивача у вказаній у пункті 11 даного рішення частині підлягають захисту з 30 березня 2016 року.

13. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог (щодо перерахунку пенсії), суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що з грудня 2015 року чинним законодавством України не визначено суб'єктивного права, і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Позивач у касаційній скарзі наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У даному випадку, на думку позивача, Пенсійний фонд незаконно обмежує його право на перерахунок пенсії, набуте в момент призначення пенсії, та передбачене рядом постанов Кабінету Міністрів України.

15. Відповідач проти задоволення касаційної скарги заперечив та зазначив, що суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права під час розгляду даної справи.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

17. Верховний Суд звертає увагу, що за змістом касаційної скарги судові рішення у даній справі оскаржуються позивачем лише у частині, якою у задоволенні позову відмовлено.

18. Таким чином, судові рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №589/3935/16 в частині, якою позов задоволено, та в частині, якою залишено без розгляду позовні вимоги за період з 09.09.2014 по 29.03.2016, Верховним Судом не переглядаються.

19. Щодо вимог касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

20. У грудні 2015 року Верховною радою України прийнято закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, а саме: Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

21. У зв'язку з набуттям з 01.05.2016 чинності зазначеним Законом, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

22. Натомість у ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій. Підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до підстав перерахунку пенсії зазначеною статтею не віднесено.

23. Посилання заявника на порушення ст. 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, не визнана неконституційною Конституційним Судом України.

24. До того ж у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 Конституційний суд України вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

25. З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

26. Відповідно до ст. 1512 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов'язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

27. Враховуючи наведені положення норм чинного законодавства та рішення Конституційного суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011, Суд дійшов висновку, що з 01.05.2016 у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

28. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 07.11.2017 у справі №398/4332/16 та постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № 646/10879/16-а.

29. Розглядаючи дану справу, колегією суддів взято до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 у справі «Великода проти України», в якому суд, розглянувши скаргу, зокрема, за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010 після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

30. За таких обставин, враховуючи той факт, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся в серпні 2016 року, зважаючи на практику Верховного Суду України у подібних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині вимог щодо зобов'язання Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.12.2015 в розмірі 90% середньомісячного заробітку згідно постави Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 з урахуванням раніше проведених виплат.

31. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

32. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу скаргою ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.01.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 у справі №589/3935/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Н.В. Коваленко

Суддя О.П. Стародуб