Справа № 758/12579/14-а
Суддя: Трегубенко Л. О.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О.,

за участю секретаря судового засідання - Подплетніковій В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просила:

- визнати незаконними дії відповідача щодо застосування під час нарахування та перерахунку пенсій ОСОБА_1 за період з 18 липня 2008 року до моменту винесення рішення у справі положень бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри пенсій для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, менші, ніж передбачено ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для відповідної категорії громадян;

- визнати бездіяльність відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати ОСОБА_1 недоотриманих сум додаткової пенсії, передбаченої ст. ст. 49, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 18 липня 2008 року і до моменту винесення рішення у справі - протиправною;

- зобов'язати відповідача зробити нарахування, перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі, у порядку та розмірах, встановлених ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Законів №2001, №230/96, №231 та пов'язаними із ними Законами, а саме: додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 18 липня 2008 року до моменту винесення рішення у справі, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, враховуючи вимоги ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими розмір пенсій збільшується у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, - без урахування приписів бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмінні від законодавчо встановлених;

- стягнути з відповідача в порядку негайного виконання, передбаченого ст. 256 КАС України, боргову суму за пенсійними виплатами, що виникла за весь період невиконання вимог законів України щодо нарахування та перерахунку пенсії позивача, передбаченої ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження та її віднесено до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте додаткова пенсія позивачеві нараховувалась та виплачувалась у меншому розмірі, ніж це передбачено ст. ст. 51, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року позовні вимоги позивача за період з 18 липня 2008 року по 01 березня 2014 року включно залишено без розгляду.

У позовних вимогах позивач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача свого права на участь у судовому засіданні не використав, про дату, час та місце розгляду справи Управління було повідомлено належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належних чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва, є громадянкою, евакуйованою у 1986 році із зони відчуження (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії Б, посвідченням серії № 021678.

У відповідності до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як визначено ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(в редакції Закону №2001-ХІІ від 19.12.1991р.), особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

На виконання вимог пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №1210 від 23 листопада 2011 року, що набрала чинності з 01 січня 2012 року. Даною постановою затверджено порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Як викладено в абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2012 від 25.01.2012, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч.1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» було передбачено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

З вищевикладених положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» слідує, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, яке пов'язане із роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС, у 2013 році визначається Кабінетом Міністрів України.

Однак, з 01 січня 2014 року, ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 16 січня 2014 року, не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема статті 51 даного Закону, якою визначено розмір додаткових пенсій.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року застосуванню підлягали норми статей 50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011р.

Разом з цим, Законом України №1622-VII від 31.07.2014, що набрав чинності 03.08.2014, прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, яким зокрема установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22,23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Як визначено ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на наведене, права позивача підлягають захисту шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 02 березня 2014 року по 02 серпня 2014р.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Як визначено ст. 67 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсій збільшується у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, розмір пенсії за віком та порядок її збільшення в залежності від збільшення прожиткового мінімуму законодавчо регламентовані, а тому зазначення в судовому рішенні порядку визначення розміру пенсії та її збільшення є недоцільним.

Повноваження адміністративного суду при вирішенні справи встановлені ст. 162 КАС України, відповідно до п. 1 ч. 2 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

При цьому не можуть бути задоволені вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача перераховувати в подальшому ОСОБА_1 визначений ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії, у зв'язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної групи осіб, починаючи з дня встановлення нового розміру, а також вчасно виплачувати належну їй додаткову пенсію, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а тому суд не може здійснювати захист прав та законних інтересів позивача на майбутнє, оскільки немає можливості встановити, чи будуть вони порушені в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Таким чином, є підстави для допущення даного судового рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст. ст. 11, 159-163, 183-2, 244-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва щодо застосування під час нарахування та перерахунку ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, підзаконних нормативно-правових актів, якими визначено розміри додаткових пенсій для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, менші, ніж передбачено ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та бездіяльність щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбаченої ст. ст. 49, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 02 березня 2014 року - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 02 березня 2014 року по 02 серпня 2014р., з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л. О. Трегубенко