Справа № 825/2332/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 червня 2018 року Чернігів Справа № 825/2332/18

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., перевіривши матеріали адміністративного позову Військової частини А1815 (вул. Танкістів, смт. Гончарівське, Чернігівська область, 15558) до Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000) про визнання протиправними дій та скасування вимоги,

У С Т А Н О В И В:

Військова частина А1815 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними дій та скасування вимоги від 14.05.2018 № Ю-3415-17.

Відповідно до пунктів 3, 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161,172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовує тим, що Військова частина А1815 є бюджетною організацією, підпорядкова Міністерству оборони України та, як розпорядник бюджетних коштів, проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, які встановлені кошторисом. Тому існують поважні обставини, які є об’єктивно не переборними та не залежать від волевиявлення позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України “Про судовий збір” суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте відповідач не відноситься до жодної категорії, для якої передбачена можливість звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень тощо, не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 09 січня 2018 року у справі К/9901/4048/17.

Також, відповідачем не надано доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього фінансування з Державного бюджету для сплати судового збору за подання даного позову.

Перевіривши матеріали справи та клопотання позивача, суд приходить до висновку про відсутність умов, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України “Про судовий збір”, для звільнення, відстрочення або розстрочення позивачу сплати судового збору.

Так, пп. 1 п. 3 ч.2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб’єктом владних повноважень встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху поставляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, належною сплатою судового збору при поданні до суду суб’єктом владних повноважень адміністративного позову майнового характеру вважається сплата судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Вказані недоліки позивач може усунути у п’ятиденний строк з моменту отримання ухвали суду шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1762,00 грн.

З огляду на викладене, вважає, що дану позову заяву слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала. строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 160, 169, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Позовну залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначені у мотивувальній частині рішення – 5 днів з моменту отримання ухвали суду.

Роз’яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, у встановлений судом строк, відповідно п. 1 ч. 4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява буде йому повернута.

Відповідно до ч.2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає

Суддя І.І. Соломко