Справа № 823/761/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2018 року

Київ

справа №823/761/17

провадження №К/9901/15265/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 823/761/17

за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Черкаської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року (колегія суддів: Вівдиченко Т.Р., Грибан І.О., Собків Я.М.),

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до апеляційного суду Черкаської області, у якій просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20137,54 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що наказом голови апеляційного суду Черкаської області № 16 від 19 вересня 2016 року його відрахували зі штату суду, однак не провели повного розрахунку в день звільнення. Такі дії відповідача ОСОБА_1 вважає неправомірними і з посиланням на положення статті 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Черкаський окружний адміністративний суд постановою від 2 червня 2017 року позовні вимоги задовольнив.

Стягнув з апеляційного суду Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20137,54 грн.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань апеляційного суду Черкаської області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12 липня 2017 року скасував постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 2 червня 2017 року і на підставі частини першої статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року і залишити в силі постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 2 червня 2017 року.

Обґрунтовуючи свою касаційну скаргу позивач, з-поміж іншого, зазначив, що залишаючи його позов без розгляду, суд апеляційної інстанції так і не з'ясував дати остаточного розрахунку, з якої повинен розпочинатися відлік тримісячного строку для звернення до суду.

Відповідач у запереченнях на касаційну скаргу зазначив, що аргументи позивача безпідставні, повний розрахунок з ним провели 13 жовтня 2016 року, а з цим позовом він звернувся у травні 2017 року, тобто з пропуском встановленого для такого позову строку. Позаяк обґрунтованих причин пропуску цього строку позивач не навів, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суди встановили, що постановою Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року № 1515-VIII, суддю апеляційного суду Черкаської області Швидкого Д.М. звільнено з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку відповідно до пункту 9 частини 5 статті 126 Конституції України.

За наказом апеляційного суду Черкаської області № 19 від 19 вересня 2016 року ОСОБА_1 відрахований зі штату апеляційного суду Черкаської області. Остаточний розрахунок з ним провели 13 жовтня 2016 року.

Позивач вважає, що при звільненні з посади судді апеляційного суду Черкаської області йому не виплатили всіх сум в день звільнення (19 вересня 2016 року), а тому відповідач на підставі статті 117 КЗпП повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (13 жовтня 2016 року), у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду суд апеляційної інстанції виходив з того, що перебіг строку звернення до суду з цим позовом розпочався 14 жовтня 2016 року, тобто наступного дня після остаточного розрахунку з позивачем (який відбувся 13 жовтня 2016 року), відповідно тримісячний строк завершився 14 січня 2017 року. З цим позовом ОСОБА_1 звернувся 17 травня 2017 року і про причини пропуску строку, як і клопотання щодо визнання їх поважними, не зазначив.

При цьому апеляційний суд взяв до уваги, що відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції заявляв клопотання про залишення цього позову без розгляду з мотивів пропуску строку звернення, однак цим його доводам не було надано правової оцінки і залишено поза увагою.

Стосовно строку звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні, то даючи правову оцінку спірним правовідносинам апеляційний суд виходив з такого.

Згідно з частиною першою статті 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

За частиною другою статті 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За правилами частини першої статті 99 КАС у попередній редакції адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 99 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В аспекті спірних правовідносин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач звернувся з позовом про захист трудових прав, а КАС передбачає, що інші закони можуть встановлювати інші строки звернення до суду, то є достатні підстави для застосування положень статті 233 КЗпП в цій частині.

При цьому апеляційний суд взяв до уваги висновки Конституційного Суду України, викладені в Рішенні від 22 лютого 2012 року у справі № 4-рп/2012.

У цьому Рішенні Конституційний Суд України роз'яснив, що «в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 2371 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

У цій справі встановлено, що позивача відрахували зі штату апеляційного суду Черкаської області 19 вересня 2016 року, а фактичний розрахунок з ним провели 13 жовтня 2016 року.

Позивач вважає, що відповідач допустив затримку з розрахунком при звільненні на 18 днів, водночас стверджує, що про цю обставину він довідався лише в травні 2017 року, отримавши в банківській установі виписку по своєму картковому рахунку.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що датою, з якої позивач мав би довідатися про порушення своїх трудових прав, є дата остаточного розрахунку при звільненні. Позаяк від цієї дати (13 жовтня 2016 року) минуло більше трьох місяців, то за описаних обставин висновок апеляційного суду про наявність передбачених процесуальним законом підстав для залишення цього позову без розгляду є правильним.

Статтею 350 КАС передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків суду та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець