Справа № 806/145/18
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/145/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Круглій В.В.,

сторін: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу фінансів Радомишльської районної державної адміністрації на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "22" лютого 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу фінансів Радомишльської районної державної адміністрації про ввизнання дій протиправними, зобов'язання виплатити винагороду та грошову допомогу , -

суддя в 1-й інстанції - Шуляк Л.А.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту рішення - 01.03.2018р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до адміністративного суду із позовом, в якому просила:

- прийняти до провадження справу до Управління фінансів Радомишльської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними щодо невиплати винагороди в період дії Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №212 та постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2003 року №1563, та врахувати той факт, що багаторічне зволікання з виплатою винагороди, гарантованої вищевказаними постановами, призвело ще й до втрати 10 посадових окладів;

- зобовязати Управління фінансів Радомишльської районної державної адміністрації виплатити винагороду в розмірі 5 середньомісячних заробітних плат згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №212 та постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2003 року №1563 та грошову допомогу в розмірі 10 посадових окладів при виході па пенсію державному службовцю.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління фінансів Радомишльської районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_2 грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов'язків.

Зобов'язано Управління фінансів Радомишльської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_2 грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов'язків в розмірі чотирьох середньомісячних заробітних плат.

В решті позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що виплата такої допомоги не була передбачена кошторисом видатків на 2010-2014роки.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.03.2014року позивач звернулася до відповідача про виплату грошової винагороди за 29 років та 4 місяці безперервної праці в органах державної влади (а.с. 54).

Відповідно до даних трудової книжки на час звернення позивача із обумовленою заявою стаж безперервної праці в органах державної влади становив 29 років та 4 місяці (а.с.15-17)

Однак, у виплаті позивачу винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади - відмовлено.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що стаж державної служби позивача складає більше 10 років і позивач не має дисциплінарних стягнень, а тому відповідач безпідставно не виплатив винагороду передбачену Порядком видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків.

Проте з такими висновком суду першої інстанцій не можна погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно статті 34 Закону України «Про державну службу» за сумлінну безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов'язків державним службовцям видається грошова винагорода в розмірі та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №212 від 24.02.2003року (яка набрала чинності 05.03.2003року) затверджено Порядок видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, пунктом 1 якого встановлено, що грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків видається особам, які пропрацювали безперервно на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку грошова винагорода видається один раз на п'ять років за умови зразкового виконання посадових обов'язків та відсутності порушень трудової дисципліни з урахуванням щорічної оцінки виконання державним службовцем покладених на нього завдань та обов'язків. Винагорода видається, якщо за результатами проведення щорічної оцінки рівень виконання державним службовцем обов'язків та завдань оцінений як «добрий» і «високий». При цьому повинні враховуватися результати щорічних оцінок за п'ять років.

У разі відсутності щорічних оцінок за п'ять років, що передують видачі грошової винагороди, враховується наявність адміністративних, дисциплінарних та інших порушень за зазначений період.

Облік часу безперервної роботи кожного працівника на посадах державних службовців в органах державної влади веде кадрова служба зазначених органів. Про видачу грошової винагороди у трудовій книжці працівника робиться відповідний запис. Подання на видачу працівникові грошової винагороди готує безпосередній його керівник після одержання відповідної інформації від кадрової служби.

Згідно з пунктом 3 даного Порядку грошова винагорода видається у таких розмірах: від 10 до 15 років роботи - одна середньомісячна заробітна плата; від 15 до 20 років - дві, від 20 до 25 років - три, від 25 до 30 років - чотири, від 30 років і більше - п'ять, у межах асигнувань на оплату праці, передбачених у державному бюджеті для відповідних органів державної влади.

Відповідно до пункту 5 Порядку грошова винагорода керівним працівникам і спеціалістам видається на підставі рішення керівника відповідного органу державної влади, а керівникам органів та їх заступникам - рішення керівника органу вищого рівня.

Вказана постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року N 246, яка набрала чинності 23.07.2014.

Таким чином, в період з 05.03.2003року по 23.07.2014 (період чинності названої постанови) для нарахування та виплати грошової винагороди за сумлінну безперервну працю існували певні вимоги, передбачені Порядком видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, а зокрема: наявність відповідного стажу; зразкове виконання трудових обов'язків; наявність асигнувань на виплату такої винагороди, передбачених у державному бюджеті для відповідних органів державної влади.

Відповідно до форми бланка щорічної оцінки виконання державним службовцем посадових обов'язків (135-142) за результатами проведення щорічної оцінки рівень виконання позивачем, як державним службовцем обов'язків та завдань за період 2010-2014рр. оцінений як «добрий» і «високий»

Разом з тим, судом першої інстанції не було досліджено та надано належної оцінки обставинам щодо наявності у відповідача відповідних асигнувань на виплату такої винагороди у період 2010-2014років.

Дослідивши наявні у матеріалах справи кошториси видатків відповідача та розрахунки до кошторису по фонду оплати праці за період 2010-2014років (а.с.69-92), колегією суддів встановлено, що асигнувань на виплату грошової винагороди за сумлінну безперервну працю у державному бюджеті для відповідача, як органу державної влади не передбачено.

За наведених обставин, відповідач не мав правових підстав для виплати вказаної винагороди у період 2010-2014років, оскільки виплата такої винагороди могла бути здійснена відповідно п.3 названого порядку, затвердженого Постановою КМ №212 лише межах виділених асигнувань на оплату праці. Виплату зазначеної винагороди поза межами видатків державного бюджету на оплату праці не передбачено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормами частин першої, другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не наділений правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної служби.

Водночас, колегія суддів зазначає, що Верховний суд у справах № 806/987/16 та № 804/16577/15 (постанови від 30 травня 2018 року) вказав, що державні органи не наділені правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати фактичні видатки на виплату заробітної плати у розмірі, фінансування якого не передбачено в кошторисі бюджетних видатків.

За наведених положень законодавства та обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати прийняттям нового відмову позивачу у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу фінансів Радомишльської районної державної адміністрації задовольнити, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "22" лютого 2018 р. скасувати у частині вимог, що були задоволені, прийняти у вказаній частині нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу фінансів Радомишльської районної державної адміністрації про визнання протиправним дій та зобов'язання виплатити грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в державних органах - відмовити.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "18" червня 2018 р.