Справа № 490/5423/17
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/5423/17
н/п 2-а/490/115/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

Іменем України

07 червня 2018 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Сасік Я.С.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фондуЦентрального району в м. Миколаєві, в якому просила: зобов'язати УПФУЦентрального району в м. Миколаєві здійснити перерахунок та виплату з 16.04.2014 року пенсії державного службовця позивача в розмірі 80% заробітної плати з урахуванням усіх сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування,що включають в себе суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, та компенсації за невикористану відпустку.

Ухвалою суду від 10.05.2018 року відповідач-Управління Пенсійного Фонду Центрального району м. Миколаєва замінено на Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області.

Позовні вимоги позивач підтримала та просила про їх задоволення.

Відповідач позов не визнав, вказавши наступне.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Маючи можливість звернутися до управління із відповідними вимогами ще з 2014 року, позивач не скористалася своїм правом, а тому позовні вимоги позивача з 16.04.2014 року по 20.12.2016 року повинні бути залишені без розгляду.

Згідно ч.2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Додаткового суд враховує, що Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без розгляду з підстав, передбачених законом (пропуск строку звернення до адміністративного суду) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у п.35 рішення від 12.03.2009 (справа "Плахтєєв та Плахтєєва проти України") зазначив, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія А, № 18, сс. 17- 18, пп. 35- 36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51- 52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, № 316-B, сс. 80- 81, пп. 62- 67).

Відповідно до пунктів 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Як вбачається з матеріалів справи, про порушення свого права позивачу мало стати відомо при поданні заяви про призначення пенсії, під час здійснення її перерахунків та отримання пенсійних виплат, тобто ще у 2014 році, проте до суду з позовом остання звернулась лише в червні 2017 року.

За такого, необхідно застосувати до спірних правовідносин положення статей 122,123 КАС України та позовні вимоги за період з дати призначення пенсії до 20.12.2016 року залишити без розгляду.

Отже, враховуючи те, що національним законодавством України встановлені певні обмеження, зокрема, щодо строку звернення до адміністративного суду і це не може вважатися незаконним обмеженням у праві на доступ до суду, а також те, що у цій справі судом достовірно встановлено, обізнаність позивача про порушення її прав з 16.04.2014 року, проте з позовом до суду вона звернулася лише 21.06.2017 року, тобто після спливу встановленого законом шестимісячного строку, на підставі наведеного суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії з 16.04.2014 року до 20.12.2016 року- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржене в строки та в порядку, передбаченому ст.ст. 293 - 295 КАС України.

Суддя Н.П. Черенкова