Справа № П/811/258/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2018 року справа № П/811/258/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю.,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Фортечної районної у м. Кропивницькому ради

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.03.2018 (суддя Кармазина Т.М.)

у справі №П/811/258/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Фортечної районної у м. Кропивницькому ради

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Фортечної районної у м. Кропивницькому ради в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо припинення з 01.02.2017 виплати допомоги при народженні дитини, призначеної згідно ст.10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» на дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, народжених ІНФОРМАЦІЯ_1;

зобов'язати відповідача поновити виплату допомоги при народженні дитини з 01.02.2017 по 30.09.2018 в розмірі передбаченому ст.12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.09.2016 позивач отримував допомогу при народженні дитини відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» на дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, народжених ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, з 01.02.2017 відповідачем безпідставно припинено виплати йому допомоги при народженні дитини на підставі акту Кіровоградського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №864 від 20.12.2016, яким не встановлено жодної із передбачених ст.11 «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» підстав для припинення виплати даної допомоги.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.03.2018 адміністративний позов задоволено.

Рішення суду мотивовано тим, що ані Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 №2811-XII, ані Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, не встановлено таких підстав припинення виплати допомоги при народженні дитини, як відсутність отримувача допомоги разом із дитиною за місцем проживання чи тимчасовим виїздом з дитиною за кордон або неможливість здійснення контролю за цільовим використанням коштів державної допомоги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права й таке, що не відповідає дійсним обставинам справи. Відповідач наполягає, що виїзд позивача до Республіки Польща є суттєвою обставиною, про наявність якої позивач зобов'язаний був повідомити управління соціального захисту населення, що останнім зроблено не було. Крім того, у відповідача наявне право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що судом першої інстанції належним чином встановлено обставини справи та оцінено додані докази, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення окружного адміністративного суду залишити без змін.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1, з серпня 2016 року, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради.

17 серпня 2016 року, за зверненням позивача, йому призначено допомогу при народженні дитини, на дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначена допомога призначена на період з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2018 року - з 01 вересня 2015 року у розмірі 20640,00 грн. одноразово (на двох дітей), з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року 1720,00 грн. щомісячно (на двох дітей), про що свідчить повідомлення управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради від 22.09.2016 (а.с.27, 28).

Як вбачається з акту перевірки цільового використання державної допомоги при народженні дитини №864 від 20.12.2016, комісією Кіровоградського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Кіровоградської міської ради здійснено обстеження цільового використання державної допомоги при народженні дитини.

В означеному акті зафіксовано, що 19.12.2016 комісія відвідала сім'ю ОСОБА_1, але двері ніхто не відчинив. Згодом, у телефонній розмові з ОСОБА_5, яка є дружиною позивача, з'ясовано, що вона з дітьми та чоловіком знаходяться тимчасово у м. Києві (а.с.30).

Також відповідачем встановлено, позивачем не спростовано, що позивач разом з дружиною дітьми тимчасово виїжджає за кордон і тимчасово працює в Республіці Польща.

Встановлені відповідачем обставини стали підставою припинення з 01.02.2017 виплати ОСОБА_1 допомоги при народженні дітей, про що зазначено у листах управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради від 23.11.2017 за №Н-84, Міністерства соціальної політики України від 24.11.2017 за №6525/о/112-17/204, Кіровоградської обласної державної адміністрації від 21.11.2017 за №Н-932/06, надісланих на адресу позивача за запитами останнього (а.с.21, 22-23, 24-25)

Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Відповідно до ч.ч.7, 9 ст.11 вказаного Закону допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Згідно п.13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір'ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; усиновлення дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування; смерті дитини; смерті отримувача допомоги; виникнення інших обставин.

Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Контроль за цільовим використанням державної допомоги здійснюється працівниками центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді або уповноваженою особою, визначеною виконавчим органом об'єднаної територіальної громади, в межах повноважень. У разі встановлення факту нецільового використання коштів зазначені органи подають керівнику органу, що призначив допомогу, пропозиції щодо припинення її виплати.

Відповідно до п. 54 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, у разі зміни місця проживання одержувача державної допомоги сім'ям з дітьми виплата її продовжується органом соціального захисту населення за новим місцем проживання або відбування покарання з місяця звернення.

Отже, наведені відповідачем обставини не підпадають під жодну з законодавчо встановлених підстав припинення виплати допомоги при народженні дитини.

Посилання відповідача на п.13 вказаного вище Порядку № 1751 при прийнятті рішення про припинення виплати допомоги у зв'язку з тим, що на час обстеження місця проживання родина позивача відсутня або неможливо здійснювати контроль за цільовим використанням коштів державної допомоги є безпідставним.

Неможливість здійснення контролю за цільовим використанням коштів державної допомоги, про що зазначає відповідач, не може бути підставою для припинення виплати державної допомоги, оскільки відповідна правова норма вимагає встановлення фактів нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

В спірному випадку обставини щодо цільового використання коштів відповідачем не досліджувались і в установленому порядку не перевірялись. Докази встановлення відповідачем факту нецільового використання ОСОБА_1 отриманої державної допомоги при народженні дітей і факту ухилення позивачем від виконання своїх обов'язків щодо власних дітей відсутні, сторонами не подані.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач та його діти як громадяни України мають право на соціальний захист від держави, який передбачає комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на захист добробуту кожного члена суспільства. Забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, держава зобов'язується забезпечити дитині захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, громадяни України, перебуваючи на законних підстав за кордоном, не можуть бути позбавлені конституційних гарантій, встановлені вище обставини не впливають на виплату держаної допомоги при народженні дитини, передбаченої Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Посилання відповідача на той факт, що позивач був ознайомлений про необхідність повідомлення про виїзд родини за кордон, не приймається судом в якості обґрунтування оскаржуваних дій відповідача, оскільки неповідомлення позивачем про певні обставини не є підставою для припинення виплати державної допомоги при народженні дітей.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов'язання відповідача поновити виплату державної допомоги при народженні дитини, що була призначена на дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, народжених ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.02.2017 по 30.09.2018 в розмірі, передбаченому ст.12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Фортечної районної у м. Кропивницькому ради - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.03.2018 у справі №П/811/258/18 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає (крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко