Справа № 478/2010/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 р.м. ОдесаСправа № 478/2010/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Сябренко І.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Домусчі С.Д.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Велігури Світлани Вікторівни на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області Велігури Світлани Вікторівни про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області Велігури Світлани Вікторівни Серії АР №481412 від 20.12.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 12 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 425 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки інспектора поліції про порушення позивачем правил дорожнього руху не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами. Зазначене свідчить про не відповідність оскаржуваного рішення вимогам законодавства, що є безумовною підставою для його скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправною та скасував постанову інспектора Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області Велігури Світлани Вікторівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №481412 від 20 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрив.

В апеляційній скарзі інспектор роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Велігура Світлана Вікторівна, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Велігури Світлани Вікторівни від 20.12.2017 року Серії АР №481412 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 6).

Згідно вказаної постанови, 20.12.2017 року о 18:30 годині позивач керував у темну пору доби транспортним засобом ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_1 по вул. Сичеславська, Покровського району, в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, без ввімкнення фар ближнього світла, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із висновками патрульного інспектора, посилаючись на їх необґрунтованість і безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про порушення позивачем правил дорожнього руху не підтверджені належними доказами, під час накладення адміністративного стягнення інспектор не зазначив норму дорожнього руху, яку порушено позивачем, у зв'язку із чим суд першої інстанції вбачав всі підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на правильному застосуванні норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та не відповідають дійсним обставинам справи, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Згідно із п. 1.5 Правил від 10.10.2001 року №1306 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, відповідно до п.п. «а» п. 19.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, у тому числі на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

При цьому, згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із відеозапису події, на який посилається відповідач як на доказ винуватості позивача, встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача у темну пору доби фари ближнього (дальнього) світла транспортного засобу були відключені.

За даними цього відеозапису вбачається, що вказані обставини не заперечуються і самим позивачем.

Також, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач пред'явив посвідчення водія, інші запитувані поліцейським документи, позивачу були роз'яснені його права, позивач самостійно приймав участь у вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення.

Водночас, під час накладення адміністративного стягнення позивач пояснив, що виявлене правопорушення відбулось в результаті його необачності і необізнаності із приладами транспортного засобу, який йому фактично не належить.

На думку колегії суддів, зазначені обставини додатково підтверджують висновки інспектора про факт адміністративного правопорушення та не спростовують наявність підстав для застосування адміністративного стягнення, з огляду на принцип індивідуалізації відповідальності у цій сфері.

Разом з цим, колегія суддів враховує те, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не був присутнім під час вирішення спору в суді першої інстанції, судові виклики за службовою адресою не одержував через неправильне її визначення позивачем у позовній заяві.

З огляду на наведене, колегія суддів відповідно до приписів ч.ч. 3, 4 ст. 308 КАС України вважає за можливе прийняти надані відповідачем під час апеляційного провадження докази в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що порушення позивачем приписів п.п. «а» п. 19.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Оскільки зафіксоване у постанові порушення позивачем правил дорожнього руху знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, висновки поліцейського про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення є правильними.

У зв'язку із чим колегія суддів вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось у відповідності до чинного законодавства та підстави для скасування рішення суб'єкта владних повноважень відсутні.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про не визначення відповідачем норми законодавства, порушення якої призвело до накладення адміністративного стягнення, з огляду на зміст оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Враховуючи те, що суд першої інстанції невірно застосував норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Велігури Світлани Вікторівни - задовольнити.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області Велігури Світлани Вікторівни про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

С.Д. Домусчі