Справа № 185/6544/17
Суддя: Гаврилов В. А.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/6544/17
Провадження № 2-а/185/30/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 червня 2018 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

Головуючого судді Гаврилова В.А.,

за участю секретаря Чичман І.В.,

розглянувши в приміщенні суду адміністративну справу № 185/6544/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії з 27 лютого 2017 року за віком відповідно до ст. 26, частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на загальних підставах з дати звернення з заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 26, з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, провести перерахунок та виплату різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне забезпечення». У зв'язку з досягненням пенсійного віку, він у лютому 2017 року звернувся до відповідача з заявою щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком. Листом № 3818/07/18 від 03 березня 2017 року відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки йому вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах. Вважає, що дії відповідача щодо відмови призначення йому пенсії за віком є протиправними і такими, що порушують його права, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, відповідно до наданої заяви просив розглядати позов за його відсутності та задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що позивач знаходиться на обліку в управлінні з 22 січня 2001 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначає, що позивачу було правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком на загальних підставах з 27 лютого 2017 року відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 зазначеного закону, так як йому вже призначена пенсія за віком із зменшенням пенсійного віку. Вказує на те, що пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах є тотожними, та є одним видом пенсії, посилаючись на постанови ВСУ від 15.04.2014 р. № 21-57а14, 21-70а14, від 02.06.2015 № 21-487а15, від 13.07.2016 р. № 21-440а14. Відповідно до ст. 4 Закону України від 09.07.2003р. № 1058- IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка з 01.01.2004 року обчислена відповідно до норм та в порядку передбаченому Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування яка неодноразово перераховувалась протягом 2004-2017 років.

Суд, дослідивши докази приходить до такого.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 22 січня 2001 року, отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

За Законом України «Про пенсійне забезпечення» призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

У частині 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, де визначено, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Як встановлено судом, з 22 січня 2001 року позивач отримує пенсію за віком, призначену йому на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

27 лютого 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою саме про призначення пенсії за віком, згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно, враховуючи, що пенсія позивачеві була призначена на пільгових умовах відповідно до 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше, дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії з 27 лютого 2017 року за віком відповідно до ст. 26, частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком є протиправними.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Викладене приводить суд до висновку, що необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії з 27 лютого 2017 року за віком відповідно до ст. 26, частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору у сумі 640,00 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 21, 73-77, 139, 241-246, 292-293, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 з 27 лютого 2017 року пенсії за віком відповідно до ст. 26, частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком - протиправними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах з дати звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 27 лютого 2017 року, відповідно до ст. 26, з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, та провести перерахунок та виплату різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1,

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місце розташування місто Дніпро, вул. Набережна перемоги,26, .

Суддя: В. А. Гаврилов