Справа № 816/1702/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1702/18

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чеснокової А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Безеги А.А.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алантекс" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ТОВ "Алантекс" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 14362,18 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 відкрито провадження у справі № 816/1702/18 та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем у 2017 році не виконано нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю внаслідок чого Фондом соціального захисту інвалідів до ТОВ "Алантекс" застосовано адміністративно-господарські санкції в розмірі 14058,34 грн. У зв'язку з несплатою зазначених санкцій відповідачем у строк, передбачений Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", позивачем нараховано пеню. Несплата вищевказаних сум стала підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені з підприємства.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив її задовольнити.

Копія ухвали та повістка про виклик до суду направлені на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засобами поштового зв'язку повернулись без вручення через закінчення терміну зберігання поштового відправлення.

У розумінні частини четвертої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини третьої цієї статті визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Приписами частин першої, другої та третьої статті 18 цього ж Закону встановлено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз положень Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" дає підстави для висновку про те, що на підприємства, установи, організації покладено обов'язок щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю та здійснення заходів з їх працевлаштування, які полягають лише в наданні державній службі зайнятості інформації, необхідної для здійснення працевлаштування зазначеної категорії осіб.

Наказом Міністерства соціальної політики України № 316 від 31 травня 2013 року (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 05 грудня 2016 року № 1476) затверджена форма статистичної звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу", яка подається підприємствами, установами та організаціями на адресу державної служби зайнятості.

Судом встановлено, що ТОВ "Алантекс" є юридичною особою, зареєстрованою в установленому порядку, .

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік форма № 10-ПІ (а.с. 7), середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві відповідача у вказаному періоді складала 12 осіб; з них: середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, які працювали на підприємстві, відповідачем зазначено 1 особу. Крім того, Списком працюючих інвалідів-штатних працівників, які мали інвалідність та були зайняті на підприємстві ТОВ "Алантекс" у 2017 році підтверджено, що особа з інвалідністю ОСОБА_3 працевлаштована на підприємство відповідача у листопаді 2017 року.

Отже ТОВ "Алантекс" у 2017 році не дотримано нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 10 місяців 2017 року.

Тож за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування і не зайняте особою з інвалідністю у період з січня по жовтень 2017 року відповідач мав подати звіт до центру зайнятості.

Разом із тим листом Кременчуцького міскрайнного центу зайнятості від 27 квітня 2018 № 1117 підтверджено, що ТОВ "Алантекс" звіту за формою 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу" до центру зайнятості не подавало (а.с. 19).

Таким чином відповідач виконав свій обов'язок щодо працевлаштування особи з інвалідністю упродовж періоду з листопада по грудень 2017 року, однак не виконав обов'язку щодо подання до державної служби зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування особи з інвалідністю упродовж січня - жовтня 2017 року, тобто за 10 місяців 2017 року.

Частина перша статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" визначає, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно вимог частини другої зазначеної статті порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Розрахунком суми позову адміністративно-господарських санкцій та пені підтверджено, що за 1 нестворене робоче місце для працевлаштування особи з інвалідністю у 2017 році (а.с. 12) до відповідача застосовано адміністративно-господарські санкції в сумі 14058,34 грн. та розраховано пеню в розмірі 303,84 грн.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що позивач безпідставно застосував до відповідача адміністративно-господарські санкції за період з листопада по грудень 2017 року. На переконання суду сума адміністративно-господарських санкцій, які належить застосувати до відповідача за порушення нормативу створення робочих місць у 2017 році, має розраховуватись виходячи з фактичної кількості місяців, у яких таке порушення мало місце, що за підрахунками суду складає 11715,30 грн. За несвоєчасну сплату сказаної суми адміністративно-господарських санкцій ТОВ "Алантекс" належить нарахувати пеню в сумі 253,08 грн.

Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить 11968,38 грн.

Оскільки вказана сума адміністративно-господарських санкцій та пені не сплачена відповідачем самостійно, то відповідно до частини п'ятої статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" така сума підлягає стягненню у примусовому порядку за відповідним рішенням суду.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів ( вул. Зигіна, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алантекс" ( вул. Колгоспна, 22-А, с. Піщане, Кременчуцький район, Полтавська область, 39701 )про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алантекс" ( вул. Колгоспна, 22-А, с. Піщане, Кременчуцький район, Полтавська область, 39701, , МФО 331401, р/р 7112, ПАТ КБ "Приватбанк") на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів ( вул. Зигіна, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36014, , одержувач УДКСУ м. Кременчуцькому районі, код 37965887, р/р 0219 в ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019) адміністративно-господарські санкції у розмірі 11715 (одинадцять тисяч сімсот п'ятнадцять) гривень 30 (тридцять) копійок та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 253 (двісті п'ятдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 червня 2018 року.

СуддяОСОБА_4