Справа № 810/256/18
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/256/18 Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 р. (повний текст - 12 лютого 2018 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Запорізький хлібозавод № 5" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

16.01.2018 р. Товариство з додатковою відповідальністю "Запорізький хлібозавод № 5" (далі - ТОВ "Запорізький хлібозавод № 5") звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26 жовтня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки відповідача щодо не реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Мульті Грейн Компані» та ТОВ "Продсістем Компані" є хибними та спростовуються наданими позивачем первинними документами, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 р. позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № від 26 жовтня 2017 року.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 р. як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що податкове повідомлення-рішення прийнято з урахуванням вимог чинного законодавства, оскільки відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Також зазначили, що у ході перевірки позивача були виявлені обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції позивача з ТОВ "Продсістем Компані" вчинено виключно з мотивів мінімізації податкових зобов'язань та документами, наданими до перевірки, не підтверджується факт отримання позивачем придбаного у ТОВ "Продсістем Компані" товару, оскільки у вказаного товариства відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено правильність висновків суду першої інстанції про відсутність з боку позивача порушень Податкового кодексу України.

Сторони в судове засідання не з'явилися про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу у порядку ч.4 ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі наказу від 22.09.2017 №1722 та згідно з п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України у період з 25.09.2017 по 29.09.2017 Головним управління ДФС у Київській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТДВ "Запорізький хлібозавод № 5" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ "Мульті Грейн Компані" за період з 01.03.2015 по 31.03.2015 та ТОВ "Продсістем Компані" за період з 01.04.2017 по 30.04.2017.

За результатами перевірки складено Акт від 06.10.2017 №759/10-36-14-02/05465672 (далі - Акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення ТДВ "Запорізький хлібозавод № 5" вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за квітень 2017 року на суму 1 459 889,00 грн.

До таких висновків податковий орган прийшов, вважаючи, що встановлено факт відсутності реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Продсістем Компані", висновки ґрунтуються на аналізі наявної в ДПІ податкової інформації щодо контрагента позивача. На думку перевіряючого, контрагент позивача не мав реальних можливостей для здійснення господарських операцій з поставки товарів.

В обґрунтування правомірності таких висновків податковий орган в Акті перевірки зазначив наступне.

Податковим органом при проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Продсістем Компані" було встановлено, що позивач мав фінансово-господарські взаємовідносини з вказаним товариством на підставі договору поставки товару від 04.04.2017 №040417-3X35, на виконання умов якого складено видаткові накладні та акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції (олія соняшникова нерафінована) на загальну суму 8 759 332,31 грн., в тому числі ПДВ 1 459 888,72 грн.

Відповідно до договору комісії від 05.04.2017 №0504417-3X35 ТДВ "Запорізький хлібокомбінат №5" (Комітент) доручає, а ТОВ "АВ МАСТЕР" (Комісіонер) зобов'язується здійснити від свого імені та за рахунок Комітенту угоду з продажу сільськогосподарської продукції за межами України. На виконання умов даного договору комісії складено акти прийому-передачі (олія соняшникова нерафінована).

Відповідно до контракту від 05.04.2017 №05-04 ТОВ "АВ МАСТЕР" на виконання Договору комісії від 05.04.2017 №050417-3X35, укладеного з позивачем, реалізує, а APTENOD LIMITED приймає та оплачує товар - олія соняшникова сира, нерафінована 1-го ґатунку, ДСТУ 4492:2005, наливом, без ГМО з насіння врожаю 2017 року.

У той же час, податковим органом встановлено, що у ВМД від 11.05.2017 №UА504120/2017/103818 відсутня інформація про торгову марку/знак товару.

Згідно з даними Автоматизованої системи митних оформлень "Інспектор" у рахунку - фактурі від 07.05.2017 №17 до ВМД від 11.05.2017 №UА504120/2017/103818 зазначений виробник товару олія соняшникова сира, нерафінована 1-го ґатунку, без ГМО, ДФСУ 4492:2005, наливом, з насіння врожаю 2017 року - ТОВ ЗОК "Агро-Альянс".

Так, під час проведеного аналізу інформації, наведеної в БД "Єдиний реєстр податкових накладних", досліджено весь ланцюг постачання олії соняшникової нерафінованої 1-го ґатунку та встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки не підтверджено придбання вказаного товару у ТОВ ЗОК "Агро-Альянс" жодним з платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов'язаних господарських операціях до ТДВ "Запорізький хлібокомбінат №5", внаслідок чого відсутнє реальне джерело походження (введення в обіг при первинному продажі) ідентифікованого товару.

Разом з тим, податковий орган в Акті перевірки зазначив, що ТОВ "Продсістем Компані" не мало в штаті достатньої кількості працівників та не залучало сторонні трудові ресурси (відповідно до форми Д4 та даних ЄРПН), що свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об'єму господарської діяльності без наявності допоміжних послуг.

Одже, на думку відповідача, ТОВ "Продсістем Компані" не могло фактично здійснювати господарські операції на користь позивача, оскільки у контрагента позивача відсутні необхідні умови для здійснення такої діяльності, які виявились у недостатній кількості працівників та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту ТОВ "Продсістем Компані" від постачальників за 2017 рік реального джерела походження олії соняшникової нерафінованої 1-го ґатунку, яку було реалізовано позивачу.

Внаслідок цього, відповідач дійшов висновку про безтоварність господарських операцій між ТДВ "Запорізький хлібозавод № 5" та ТОВ "Продсістем Компані", у зв'язку з чим позивач не мав підстав відображати у складі податкового кредиту суму ПДВ по податковим накладним, отриманих від ТОВ "Продсістем Компані" на суму 1459888,72 грн.

З огляду на вказане, надані до перевірки первинно-бухгалтерські документи позивача не взято до уваги, що в свою чергу призвело до встановлення недостатнього документального підтвердження виконання умов за договором, та, як наслідок, призвело до встановлення відповідачем порушень формування позивачем податкового кредиту.

Не погоджуючись з такими висновками податкового органу, позивачем були подані заперечення, за результатами розгляду яких висновки Акта перевірки залишено без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.10.2017 №, згідно з яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 459 889,00 грн.

Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся зі скаргою від 09.11.2017 до Державної фіскальної служби України, яку за результатами її розгляду прийнято рішення від 21.12.2017 №30974/6/99-99-11-01-01-25, яким податкове повідомлення-рішення від 26.10.2017 № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Не згода позивача з зазначеними рішеннями, зумовили їх звернення до суду з даним позовом.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право, крім іншого, для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.

Згідно до п. 198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6. цієї статті встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

З аналізу вищенаведених норм випливає, що виникнення у платника ПДВ права на включення податку до податкового кредиту пов'язано із фактичним відбуттям господарської операції з постачання товарів (виконання робіт, надання послуг), визначеної в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі за текстом Закон №996-XIV). Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані із рухом активів, зміною зобов'язань та власного капіталу платника податків та відповідають змісту укладених договорів.

Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність вчинення господарської операції, відповідність вчиненої господарської операції господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV (надалі за текстом Закон № 996) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 1 Закону № 996 документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинним документом.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 996 первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

З матеріалів справи вбачається, що між ТДВ "Запорізький хлібозавод № 5" та ТОВ "Продсістем Компані" укладено Договір поставки №040417-ЗХ35 від 04.04.2017, за умовами якого ТОВ "Продсістем Компані" (Постачальник) зобов'язується передати у встановлений договором термін товар у власність ТДВ "Запорізький хлібозавод № 5" (Покупець), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Товаром, що поставляється за договором, є сільськогосподарська продукція, яка визначається сторонами у специфікаціях, що є невід'ємними частинами цього договору.

Поставка товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість товару в кожній партії та строк поставки партії товару вказується у відповідній специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору.

Поставка товару за договором здійснюється на умовах та в пункті, що вказані у відповідній Специфікації, що є невід'ємною частиною цього Договору.

При здійсненні поставки партії товару Постачальник зобов'язаний надати Покупцю оригінал наступних документів: рахунок-фактуру; видаткову накладну; податкову накладну (в електронному вигляді згідно вимог статті 201 ПКУ); посвідчення (сертифікат) якості на Товар (передається в пункті вигрузки товару); завірену копію товарно-транспортних накладних.

На дату виникнення податкових зобов'язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) Постачальник складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюється Постачальником протягом 3-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов'язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України). (а.с.50-53)

Згідно Специфікації №1 Договору поставки №040417-ЗХ35 від 04.04.2017від 04.04.2017 постачальник зобов'язується здійснити поставку 400,00 тон олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку +/- 10%, а покупець зобов'язується прийняти та оплати товар на умовах DAP м. Миколаїв, Миколаївська область. Продукція передається постачальником покупцю в пункті поставки: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 117. Загальна орієнтовна вартість товару за вказаною специфікацією становить 8802000,00 грн., у т.ч. ПДВ 1467000,00 грн. (а.с.55)

На підтвердження виконання умов договору щодо поставки ТОВ "Продсістем Компані" на адресу позивача товару, позивачем надано видаткові накладні: від 21.04.2017 №13 на 76,363 т олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку вартістю 1680367,81 грн., у т.ч. ПДВ 280061,30 грн.; від 23.04.2017 №14 на 203,297 т олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку вартістю 4473550,49 грн., у т.ч. ПДВ 745591,75 грн.; від 24.04.2017 №15 на 118,401 т олії соняшникової нерафінованої першого ґатунку вартістю 2605414,01 грн., у т.ч. ПДВ 434235,67 грн., товарно-транспортні накладні: від 21.04.2017 №254 на 22,02 т олії соняшникової; від 23.04.2017 №333 на 39,06 т олії соняшникової; від 23.04.2017 №231 на 29,39 т олії соняшникової; від 23.04.2017 №2204 на 35,58 т олії соняшникової; від 23.04.2017 №375 на 39,20 т олії соняшникової; від 21.04.2017 №200401 на 27,63 т олії соняшникової; від 21.04.2017 №200402 на 26,71 т олії соняшникової; від 23.04.2017 №16849 на 35,37 т олії соняшникової; від 23.04.2017 №13055 на 24,70 т олії соняшникової; від 23.04.2017 №301167 на 23,60 т олії соняшникової; від 24.04.2017 №230406 на 24,18 т олії соняшникової; від 24.04.2017 №1354 на 35,84 т олії соняшникової; від 24.04.2017 №60 на 34,79 т олії соняшникової, акти прийому передачі від 21.04.2017 №1, від 23.04.2017 №2 та від 24.04.2017 №3, які підписані сторонами договору поставки №040417-ЗХ35 від 04.04.2017 та скріплені відповідними печатками, посвідчення якості на олію соняшникову нерафіновану першого ґатунку, видані ТОВ "Продсістем Компані".

На підтвердження сплати за поставлений товар позивачем надано копії платіжних доручень та банківських виписок.

Суму ПДВ у загальному розмірі 1459888,72 грн. за податковими накладними, виданими ТОВ "Продсістем Компані", були включені позивачем до складу податкового кредиту за квітень 2017 року.

Таким чином, позивач надав належним чином оформлені первинні документи та інші документи на підтвердження виконання умов договору.

Отже, колегія суддів згодна з висновком суду першої інстанції, що позивач на підтвердження реального характеру господарських операцій з контрагентом ТОВ "Продсістем Компані" надав суду першої інстанції первинні документи бухгалтерського обліку та податкової звітності. Вищенаведені документи містять всі необхідні реквізити, підписи уповноважених представників сторін та печатки підприємств, що відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тому підтверджують факт здійснення господарської операції.

Крім того, перевіркою встановлено, що ТОВ "Продсістем Компані" зареєстровано в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 40627720. Дата реєстрації - 05.07.2016. Видами діяльності товариства є, зокрема, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (код КВЕД 46.19); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90). Зареєстровано як платник податку на додану вартість під індивідуальним податковим номером - 5. Дата реєстрації - 01.09.2016. Згідно Звіту форми 1-ДФ за ІІ квартал 2017 року на товаристві за трудовими договорами працювало 5 (п'ять) осіб.

Отже, апеляційним судом не спростовано, що на час укладання та виконання зазначеного правочину, ТОВ "Продсістем Компані" було зареєстроване як юридична особа та було платником податку на додану вартість.

Таким чином, зазначене підтверджує фактичне здійснення позивачем господарської операції щодо купівлі у ТОВ "Продсістем Компані" соняшникової олії, що відбулася відповідно до виду діяльності позивача за КВЕД, зокрема, 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами.

Матеріалами справи також підтверджено подальшу реалізацію позивачем зазначеного товару у подальшій своїй господарській діяльності, а саме, придбана у ТОВ "Продсістем Компані" соняшникова олія у кількості 398,061 т була реалізована позивачем на експорт, що підтверджується наданими позивачем договором комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції №050417-ЗХЗ5 від 05.04.2017, укладеного між позивачем з ТОВ "АВ Мастер", Специфікацією №1 від 05.04.2017 до Договору комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції №050417-ЗХЗ5 від 05.04.2017, акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 21.04.2017 на 76,363 т олії, від 23.04.2017 на 203,297 т олії та від 24.04.2017 на 118,401 т олії. та іншими відповідними документами.

Крім того, жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у ТОВ "Продсістем Компані" матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов'язувала підприємство перевіряти наявність таких ресурсів у контрагента та формувати податковий кредит лише за їх наявності.

Щодо аргументів відповідач, що інформацією, наведеною в БД "Єдиний реєстр податкових накладних", не підтверджено придбання вказаного товару у ТОВ ЗОК "Агро-Альянс" жодним з платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов'язаних господарських операціях до ТДВ "Запорізький хлібокомбінат №5", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що інформація, яка наведена в БД "Єдиний реєстр податкових накладних", не є належним та допустимим доказом у справі, а висновки про відсутність умов у ТОВ "Продсістем Компані" для здійснення фінансово-господарської діяльності зроблені на підставі службової інформації, що є недостатньою для визнання угоди, укладеної із позивачем, нереальною (безтоварною).

Також колегія суддів зазначає, що суду не були надані докази того, що сторони зазначених договорів мали умисел на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, щодо несплати податків. За своєю суттю нікчемним правочином в податкових правовідносинах є діяння платника податків, спрямоване на ухилення від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), тобто свідоме діяння певної фізичної особи, що при укладанні правочину діяла від імені такого платника, яке має в собі ознаки кримінально переслідуваного.

Колегія суддів зазначає, що при постановлені даного рішення також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Згідно з частиною 2 статті 74 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, обставини встановлені судом першої інстанції та перевірені апеляційним судом, апелянтами не спростовано, внаслідок чого, всі наведені апелянтами доводи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст постанови виготовлено 23.06.2018 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 р. (повний текст - 12 лютого 2018 року) - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 р. (повний текст - 12 лютого 2018 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Запорізький хлібозавод № 5" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель