Справа № 821/1070/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 р. м. ХерсонСправа № 821/1070/18

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом Приватного підприємства "Верона" до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, які полягають в зупиненні реєстрації податкових накладних, складених ПП "Верона" та направлених для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- №5 від 24.04.2018 року на суму 36 779,00 грн.;

- №6 від 16.04.2018 року на суму 112 843,38 грн.;

- №7 від 16.04.2018 року на суму 30,00 грн.;

- №8 від 30.04.2018 року на суму 77 447,69 грн.;

- №11 від 30.04.2018 року на суму 1 284,00 грн.;

- №12 від 30.04.2018 року на суму 970,30 грн.;

- №13 від 30.04.2018 року на суму 15 546,01 грн.;

- №14 від 30.04.2018 року на суму 8 045,05 грн.;

- №15 від 30.04.2018 року на суму 359,60 грн.;

- №17 від 30.04.2018 року на суму 14 464,10 грн.;

- №18 від 30.04.2018 року на суму 3 012,34 грн.;

- №19 від 30.04.2018 року на суму 591,06 грн.;

- №20 від 30.04.2018 року на суму 153,48 грн.;

- №1 від 14.05.2018 року на суму 99 357,49 грн.;

- №2 від 15.05.2018 року на суму 146 169,12 грн.;

- №3 від 15.05.2018 року на суму 25 155,12 грн.;

- №4 від 15.05.2018 року на суму 55 634,16 грн, а також зобов'язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вищевказані податкові накладні, які складені ПП "Верона" та направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 07.06.2018 року позовна заява залишена без руху у зв'язку з виявленими судом недоліками. Позивачу надано можливість подати заяву про усунення наступних недоліків:

- подання до суду належним чином оформленої позовної заяви із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків представника за його наявності або номера і серії її паспорта;

- подання до суду доказів сплати недоплаченого судового збору у сумі 28192,00 грн.;

- подання до суду установчих документів позивача, з яких вбачається право її директора видавати довіреності зазначеної юридичної особи;

- подання до суду належним чином завіреної копії або оригіналу довіреності представника позивача на представництво інтересів в суді.

15.06.2018 року супровідним листом представник позивача надав суду належним чином оформлену позовну заяву із зазначенням власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків, також суду надано копію статуту ПП "Верона". Довіреність представника позивача на представництво інтересів в суді була надана суду раніше, під час отримання ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимоги суду щодо сплати судового збору, представником позивача відповідних доказів не надано, проте 15.06.2018 року подана заява наступного змісту.

Так, позивач вважає, що предметом заявленого позову є оскарження дій відповідача щодо зупинення реєстрації податкових накладних, в яких обсяг постачання в поточному місяці становить менше 500 тис. грн., які взагалі не підлягали моніторингу та мали бути зареєстровані в ЄРПН.

Тобто, на думку позивача, при розгляді справи судом буде надаватись оцінка правомірності дій відповідача щодо зупинення реєстрації вказаних податкових накладних (обсяг менше 500 тис. грн.) взагалі, з урахуванням наявності підстав (або їх відсутності) для проведення моніторингу, а не кожної з них.

Враховуючи викладене, представник позивача вважає, що в даному випадку вимога визнати протиправними дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних, в яких обсяг постачання в поточному місяці становить менше 500 тис. грн., є однією вимогою, незалежно від кількості податкових накладних, з яких складається цей обсяг постачання та ця вимога є передумовою для задоволення вимоги зобов'язати зареєструвати податкові накладні.

А тому підприємство вважає, що сплатило судовий збір в належному розмірі, як за одну немайнову вимогу.

З'ясувавши правову позицію ПП "Верона" з приводу сплати судового збору, суд вважає її неприйнятною з огляду на наступне.

Так, як вже було зазначено судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 07.06.2018 року звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач просить захистити порушені права шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо зупинення реєстрації 17 податкових накладних та зобов'язання його зареєструвати вказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, позивач, звернувшись до суду з даним позовом фактично вбачає порушення своїх прав протиправними діями відповідача.

Стосовно заявлених позовних вимог та вимог процесуального законодавства при зверненні до суду слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем адміністративного позову немайнового характеру судовий збір складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. (ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 р." установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2018 року - 1762 гривень.

В прохальній частині позову представником Приватного підприємства "Верона" позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача, які полягають в зупинення реєстрації 17 податкових накладних та зобов'язання його вчинити дії щодо їх реєстрації об'єднані в дві позовні вимоги, проте, не зважаючи на відповідну структуру позову, суд зазначає, що дії відповідача відносно зупинення реєстрації податкових накладних вчинені відносно кожної з цих накладних окремо. Отже й вимоги щодо визнання протиправними таких дій відповідача стосуються кожної з них окремо.

Таким чином, Приватним підприємством "Верона" заявлено 17 вимог немайнового характеру.

Враховуючи викладене, судовий збір становить 29 954,00 грн. (з розрахунку: 1762 грн.*17 вимог = 29 954,00 грн.)

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи судом встановлено, що позивачем додано копію платіжного доручення № від 04.06.2018 року на суму 1762,00 грн.

Тобто, на даний час, сума недоплаченого судового збору становить 28 192,00 грн.

Суд акцентує увагу на тому, що оскаржені дії відповідача не є одноразовим актом, вчиненим відносно 17 податкових накладних одразу. Навпаки, дії відповідача щодо зупинення реєстрації перелічених податкових накладних різняться за часом їх вчинення та об'єктом відносно яких вони вчинені. Також, про кожну із вчинених - оскаржених дій позивач повідомлений окремо. Так, наприклад, у випадку з податковою накладною №5 від 24.04.2018 року на суму 36 779,00 грн., про зупинення її реєстрації позивачу стало відомо з квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.05.2018 року №. Натомість, у випадку з податковою накладною №2 від 15.05.2018 року на суму 146 169,12 грн., про зупинення її реєстрації позивачу стало відомо з квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.05.2018 року №.

З наведеного прикладу вбачається, що спільними між переліченими позивачем накладними є тільки той факт, що їх реєстрація зупинена позивачем та те, що представник позивача вказав їх в одній позовній вимозі.

Твердження ж позивача, щодо того, що вимога визнати протиправними дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних, в яких обсяг постачання в поточному місяці становить менше 500 тис. грн. є однією позовною вимогою суд вважає помилковими, оскільки позивач не виклав позовні вимоги саме в такому формулюванні, оскільки, в такому випадку, утворилась би ситуація, в якій суд фактично мав би підтвердити норму права (пп.2 п.3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117), що жодним чином не сприяло б захисту та поновленню порушених прав та інтересів позивача. Натомість ПП "Верона" у даному позові просить застосувати положення вказаної норми для оцінки правомірності дій відповідача у випадку зупинення реєстрації кожної з конкретно вказаних позивачем податкових накладних.

Тому, для справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом даного спору з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень в справі щодо оскарження його дій суд, в випадку щодо кожної з податкових накладних має перевірити, чи вчинені відповідачем дії щодо зупинення реєстрації: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.(ч.1,2 ст. 2 КАС України).

Тобто, при вирішенні ініційованого позивачем спору, судом має бути досліджено, усі обставини вчинених відповідачем дій відносно кожної з податкових накладних окремо, а не щодо усіх них в сукупності.

Більш того, позивачем також заявлена позовна вимога - зобов'язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних 17 податкових накладних.

Суд зазначає, що відповідна вимога, в разі задоволення позову також змусить відповідача вчинити 17 окремих дій, щодо реєстрації податкових накладних. Вказане додатково підтверджує правову позицію суду, стосовно того, що позивачем заявлено 17 окремих позовних вимог немайнового характеру.

Слід звернути увагу, що ухвалою від 07.06.2018 року позивачу чітко зазначені недоліки позовної заяви та встановлено спосіб їх усунення.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені вимог до форми звернення до суду, зокрема щодо обов'язку позивача сплатити судовий збір по справі, що не дотримано позивачем.

Таким чином, судовий збір за подачу даного адміністративного позову відповідно до кількості заявлених вимог, позивачем не сплачений, а твердження представника підприємства про те, що ним заявлено одну вимогу немайнового характеру не відповідає дійсності.

Тобто, наразі, вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині надання доказів сплати судового збору або документів (клопотань, в порядку передбаченому Законом України "Про судовий збір"), що підтверджують наявність у позивача пільг, щодо його сплати до суду не надано.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на ч. 8 ст. 169 КАС України згідно з якою повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк .

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву Приватного підприємства "Верона" до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Ковбій О.В.