Справа № 818/1522/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2018 р. Справа № 818/1522/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3П.) звернувся до суду з позовною заявою до Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (далі - відповідач, Управління архітектури та містобудування СМР), в якому просив:
1) визнати бездіяльність відповідача щодо неотримання проекту містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» та незабезпечення приведення його у відповідність із діючими нормативно-правовими актами протиправною;
2) зобовязати відповідача вчинити дії щодо забезпечення отримання проекту містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми»;
3) зобовязати відповідача вчинити дії щодо забезпечення приведення проекту містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність із діючими нормативно-правовими актами;
4) зобовязати відповідача вчинити дії щодо забезпечення затвердження проекту містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми».
Свої вимоги мотивував тим, що у розумінні Законів України «Про місцеве самоврядування в України», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» саме відповідач є уповноваженим органом містобудування та архітектури, як виконавчий орган Сумської міської ради, який з моменту його утворення (з травня 2016 року) повинен був вжити всіх необхідних заходів щодо приведення, на виконання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.04.2014 №187 містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність з діючими нормативно-правовими актами. Дана бездіяльність порушує права позивача, як людини та як громадянина, визначені у ст.3 Конституції України, а також права, визначені у ст. 38 Конституції України, порушує на право існування у місті Суми, як у населеному пункті, інфраструктура якого відповідає цивілізаційним досягненням людства ХХ століття.
Ухвалою суду від 26.04.2018 було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 17.05.2018.
17.05.2018 за письмовим клопотанням представника відповідача (а.с.28) судове засідання було відкладено на 14.06.2018 (а.с.31).
18.05.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.33-52), відповідно до якого представник просить відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що позивач не відноситься до переліку субєктів, що мають право подавати пропозиції до проектів містобудівної документації відповідно до п.7 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №555 та права яких можуть бути порушені під час процедури розроблення затвердження містобудівної документації. Крім іншого, відмічає, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.04.2014 №187 саме департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради було зобовязано вжити заходів щодо приведення містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми». В 2016 році даний департамент було ліквідовано, однак, відповідач у справі не є його правонаступником та не має обовязку приводити містобудівну документацію «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідності із діючими нормативно-правовими актами.
Крім того, зазначив, що відповідно до ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території розробляється для частини території населеного пункту, яка планується під забудову або під реконструкції. Однак, необхідності розроблення та затвердження детальних планів для території, яка вже забудована та не потребує реконструкції згідно генерального плану населеного пункту, не встановлено.
07.06.2018 представник позивача подав до суду відповідь на відзив (а.с.55-56), а 13.06.2018 - додаткові пояснення (а.с.60-61), відповідно до яких зазначив, що відповідача було створено 04.05.2016, як виконавчий орган Сумської міської ради, і саме з цієї дати юридичний статус, встановлений абзацом 7 частини 1 статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» уповноваженого органу містобудування та архітектури Сумської міської ради, від департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради перейшов до Управління архітектури та містобудування СМР. А тому саме до повноважень відповідача належать повноваження щодо підготовки і подання на затвердження ради містобудівної документації, чим є «Детальний план території Центральної частини міста Суми».
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи та додаткові пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2013 №251 було затверджено містобудівну документацію «Детальний план території Центральної частини міста Суми» (а.с.16-17).
Відповідно до подання в.о. прокурора м. Суми від 05.03.2014 №120-1926 (а.с.39-40), адресованого в.о. міського голови м. Суми ОСОБА_4, прокуратурою м. Суми проведена перевірка дотримання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у діяльності виконавчого комітету Сумської міської ради, та за результатами якої зобовязано вжити заходів щодо усунення виявлених порушень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» шляхом скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2013 №251 та приведення у відповідність до Генерального плану міста Суми розробленої містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми».
Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.04.2014 №187 «Про розгляд подання в.о. прокурора м. Суми від 05.03.2014 № 120-1926 вих 14 про усунення порушень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», причин та умов, що їм сприяють» вказане подання було задоволено, скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2013 №187 та зобовязано департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (ОСОБА_5В.) вжити заходів щодо приведення містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність із діючими нормативно-правовими актами (а.с.14-15).

08.02.2018 ОСОБА_1 звернувся з листом №09/02 (а.с.10-11) до начальника Управління архітектури та містобудування СМР «Щодо незабезпечення приведення до норм законодавства проекту детального плану території центральної частини міста Суми», зокрема, з наступними питаннями:

1) чому Управління архітектури та містобудування Сумської МР, як встановлений абзацом 7 частини 1 статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» уповноважений орган містобудування та архітектури, на виконання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.04.2014 № 187 про задоволення Подання в.о. прокурора м. Суми від 05.03.2014 №120-1926 вих14, не забезпечило до сьогодні приведення проекту містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність із діючими нормативно-правовими актами;

2) чому Управління архітектури та містобудування Сумської МР, як визначений пунктом 18 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів, не включало до бюджетних запитів обґрунтовані пропозиції щодо обсягу бюджетних коштів, необхідних для оплати робіт із забезпечення приведення проекту містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність із діючими нормативно-правовими актами, які воно подавало у 2014, 2015, 2016, 2017 роках до Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради, як до місцевого фінансового органу, задля складання проектів міських бюджетів на 2015, 2016, 2017, 2018 роки;

3) які Ви, як встановлена абзацом 1 статті 2, абзацом 4 статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадова особа органу місцевого самоврядування, з моменту призначення, вжили заходів щодо забезпечення приведення проекту містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність із діючими нормативно-правовими актами.

У відповідь ОСОБА_1 отримав листа відповідача від 23.02.2018 №29/08.01-10 «Про розгляд звернення» (а.с.12-13), у якому було надано відповіді згідно поставлених у зверненні питань, зокрема повідомлено, що пунктом 3 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.04.2014 №187 «Про розгляд подання в.о. прокурора м. Суми від 05.03.2014 №120-1926 вих14 про усунення порушень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», причин та умов, що їм сприяють» доручено департаменту (ОСОБА_5В.) вжити заходів щодо приведення містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність із діючими нормативно-правовими актами, що на час відповіді перебуває у стані припинення. Новостворене управління не визначено в якості правонаступника Департаменту,та комісією з ліквідації Департаменту не передавались Управлінню документація, яка зберігалась у департаменті, а в архівних матеріалах Управління відсутній проект містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми», тому встановити ступінь його невідповідності чинним нормативно-правовим актам, а також визначити його актуальність через пять років після розроблення, не можливо. Тим самим визначити обсяги робіт та видатки для оплати робіт із забезпечення приведення проекту вищезазначеної містобудівної документації чинним нормативно-правовим актам також не можливо. Крім іншого, зазначено, що вжити заходів щодо приведення проекту містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» чинним нормативно-правовим актам можливо лише після встановлення ступені його невідповідності цим актам, а також визначення його актуальності через пять років після розроблення.

Надаючи правову оцінку правовим відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VІ (далі Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 7 даного Закону управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється, серед іншого, шляхом: 1) планування територій на державному, регіональному та місцевому рівнях; 2) моніторингу стану розроблення та реалізації містобудівної документації на всіх рівнях.

Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них (ч.1 ст.16 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до абз.7 ч.1 ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-ХІV (далі Закон України «Про архітектурну діяльність») до уповноважених органів містобудування та архітектури належать в тому числі, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Посилаючись на вказані норми, позивач стверджує, що саме до повноважень відповідача належить встановлене пунктом 6 ч.1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні») повноваження щодо підготовки і подання на затвердження ради містобудівної документації, чим є «Детальний план території Центральної частини міста Суми».

Дійсно, відповідно до п.6 ч.1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації. Однак, відповідно до Положення про управління архітектури та містобудування СМР (в редакції рішення Сумської міської ради від 27.09.2017 №2536-МР (а.с.45-47) відповідач не наділений повноваженнями щодо отримання проектів містобудівної документації та приведення їх у відповідність із діючими нормативно-правовими актами. У звязку з чим доводи позивача з цього приводу не приймаються судом до уваги.

При цьому, вирішуючи даний спір, судом враховано, що протиправну бездіяльність субєкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обовязкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції субєкта владних повноважень, були обєктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обовязкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обовязковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Тобто, для визнання бездіяльності протиправною необхідно встановити, що не вчинені дії є юридично значимими та обовязковими та такі дії відносяться до компетенції субєкта владних повноважень на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання. Крім того, варто враховувати конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обовязковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані.

Обґрунтовуючи свою позицію, позивач стверджує, що відповідач на виконання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.04.2014 №187 повинен був, починаючи з травня 2016 року, вжити заходів щодо приведення містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність із діючими нормативно-правовими актами, оскільки саме з травня 2016 року повноваження уповноваженого органу містобудування та архітектури Сумської міської ради, від департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради перейшли до Управління архітектури та містобудування СМР.

Однак, вказане, також судом не приймається до уваги, враховуючи наступне. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.04.2014 №187 вжити заходів щодо приведення містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність із діючими нормативно-правовими актами було зобовязано саме департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, а не відповідача по справі.

При цьому департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради за рішенням Сумської міської ради від 27.01.2016 №254-МР (зі змінами, внесеними рішенням Сумської міської ради від 28.09.2016 № 1124-МР) було припинено шляхом ліквідації без визначення правонаступників (а.с.41-44). Цим же рішенням Сумської міської ради було утворено управління архітектури та містобудування Сумської МР з правом юридичної особи (а.с.41), при цьому новостворене управління не було визначено в якості правонаступника ліквідованого Департаменту. Також варто відмітити, що станом на момент розгляду справи департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань перебуває у стані припинення та не виключено з Реєстру (а.с.62-63).

За приписами ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. (ч.4 ст.105 Цивільного кодексу України).

Приймаючи до уваги вказане, враховуючи, що створене Управління архітектури та містобудування СМР не є правонаступником департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, при цьому саме на департамент було покладено обовязок вжити відповідних заходів щодо приведення містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність із діючими нормативно-правовими актами, даний департамент станом на момент розгляду справи у розумінні Цивільного кодексу України не є таким, що припинився, саме до комісії з припинення Департаменту були передані повноваження щодо управління справами департаменту, при цьому, як встановлено в судовому засіданні, повноважними представниками Департаменту не було вжито заходів щодо передачі відповідачу документації, яка зберігалась в департаменті, в тому числі проект містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми», суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що саме відповідач, на виконання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.04.2014 №187, починаючи з травня 2016 року повинен був вжити відповідних заходів щодо приведення містобудівної документації «Детальний план території Центральної частини міста Суми» у відповідність із діючими нормативно-правовими актами, є необґрунтованими.

Крім того, за змістом статей 2, 5 та 6 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005, №2747-ІV (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Завданням адміністративного судочинства, за приписами ст. 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у сфері публічно-правових відносин.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства чи обставини впливають на їх правове становище.

Конституційний Суд України в рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб'єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Позивач своє звернення до суду з даним позовом, обґрунтовує порушенням його прав, визначених у ст. 3 та ст. 38 Конституції України щодо існування у місті Суми, як у населеному пункті, інфраструктура якого відповідає цивілізаційним досягненням людства ХХ століття.

Однак, на переконання суду, в даній справі вимоги щодо бездіяльності та незабезпечення приведення у відповідність із діючими нормативно-правовими актами проекту містобудівної документації, не порушує та не може порушувати, визначене у ст.3 Конституції України право позивача на життя, здоров'я, честь, гідність, недоторканність та безпеку та не створює реальної загрози таким правам.

Посилання на ст. 38 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування та на ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад, також в даному випадку є необґрунтованим, оскільки бездіяльність та незабезпечення приведення у відповідність із діючими нормативно-правовими актами проекту містобудівної документації не є перешкодою позивачу брати участь в управління державними справами у встановленому законом порядку та реалізувати своє право на участь у місцевому самоврядуванні, зокрема, шляхом взяття участі у виборах та референдумах.

Крім іншого, згідно п.7 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №555, пропозиції до проектів містобудівної документації мають право подавати:

1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні;

2) юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні;

3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розроблено проект містобудівної документації, та на суміжних з нею територіях;

4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію;

5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Вказаною нормою фактично визначено перелік субєктів, права та інтереси яких можуть бути порушені під час процедури розроблення та затвердження містобудівної документації. Однак, позивач не відноситься до жодної з вказаних категорій. Заперечень на спростування вказаного позивачем не надано.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, суд визнає, що ні в позові, ні під час судового розгляду ні позивачем, ні його представником, відповідно до частини першої статті 77 КАС України, не було наведено належного обґрунтування щодо існування реального негативного впливу на конкретні права чи інтереси ОСОБА_3 в даній справі.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд не вбачає підстав для задоволення позову та для визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії щодо забезпечення отримання, приведення у відповідність із діючими нормативно-правовими актами та затвердження проекту містобудівної документації "Детальний план території Центральної частини міста Суми", у звязку з чим вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 (40031, м. Суми, вул. Поліська, 7, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (40000, м. Суми, вул. Воскресенська, 8а, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії щодо забезпечення отримання, приведення у відповідність із діючими нормативно-правовими актами та затвердження проекту містобудівної документації "Детальний план території Центральної частини міста Суми" відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 19.06.2018.

Суддя І.Г. Шевченко