Справа № 820/2760/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 червня 2018 р. № 820/2760/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі судового засідання- Алавердян Е.А.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61023, код ЄДРПОУ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки): № Ф 45676-17 від 22.09.2017 у сумі 5657,50 грн., № Ф - 45676-17 від 01.11.2017 у сумі 4953,50 грн., №Ф - 456-17 від 05.03.2018 у сумі 5377,38 грн. з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, винесені відповідачем.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, судом встановлено наступне.

15.04.1999 р. ОСОБА_1 зареєструвався фізична-особа підприємець та здійснював фінансово-господарську діяльність на території м. Макіївка Донецької області.

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території області у З кварталі 2015 року він перереєструвався у м. Красноармійськ Донецької області та з 15.10.2015 року позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу.

20.06.2017 року позивач перереєструвався як ФО-П ОСОБА_1 у Центральній ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

29.11.2017 ОСОБА_1 отримано вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 45676-17 від 22.09.2017 та № Ф - 45676-17 від 01.11.2017, складені посадовою особою Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3, з яких стало відомо про те, що станом на 31.08.2017 р. існує заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 5657 грн. 50 коп., а станом на 30.09.2017 заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 4953 грн. 50 коп. (за період 3 кварталу 2014 року - 2 кварталу 2015 року).

Не погодившись з вказаними вимогами, 04.12.2017 року, позивачем подано начальнику Головного управління ДФС у Харківській області скаргу, в якій просив скасувати вимоги Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 45676-17 від 22.09.2017 р. зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 5657 грн. 50 коп. та вимогу № Ф - 45676-17 від 01.11.2017 зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 4953 грн. 50 коп.

ОСОБА_4 управління ДФС у Харківській області від 02.01.2018р. повідомило про відсутність підстав для скасування вимог № Ф - 45676-17 від 22.09.2017 та №Ф- 45676-17 від 01.11.2017 з огляду на те, що станом на 31.12.2016р. сертифікат з Торгово-промислової палати України, який підтверджує настання непереборної сили (форс-мажору), що мали місце не території проведення антитерористичної операції ФО-П ОСОБА_1 до Центральної ОДПІ м.Харкова не надано.

У зв'язку з викладеним, позивач звернувся до Донецької торгово-промислової палати із заявою про засвідчення настання форс-мажорних обставин, що унеможливили виконання обов'язку платника податків.

Сертифікатом Донецької торгово-промислової палати №8019 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчено форс-мажорні обставини щодо обов'язку платника податків, а саме: сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за III квартал 2014р., ІУ квартал 2014р., І квартал 2015р.. II квартал 2015р., які унеможливили його виконання в зазначений термін (копія додається).

02.03.2018 на його адресу надійшов лист від 22.02.2018 від Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому орган ДФС зазначив про втрату чинності норми, зазначеної в п. 9.4 розділу 8 Закону про ЄСВ щодо звільнення від виконання обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону про ЄСВ, платників єдиного внеску, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводиться АТО.

Крім того, у вищевказаному листі зазначено, що після проведення реєстраційної дії щодо зміни місця проживання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області у тридцятиденний термін не надано відповідну заяву платника єдиного внеску та сертифікат Торгово-промислової палати України, у зв'язку з чим борг зі сплати єдиного внеску є правомірним.

03.03.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області із заявою про звільнення його від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", за період здійснення фінансово-господарської діяльності на території Донецької області, а саме 3 кварталу 2014 року - 2 кварталу 2015 року. В підтвердження надано: копію сертифікату Донецької торгово-промислової палати №8019 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 20.02.2018р.; лист-відповідь Головного управління ДФС у Харківській області.

ГУ ДФС у Харківській області надіслало вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф - 456-17 від 05.03.2018 у сумі 5377,38грн., яка була отримана позивачем 28.03.2018 року, що підтверджується витягом з офіційного веб порталу «Укрпошта» (додається до позову), а 05.04.2018р. на його адресу від ГУ ДФС у Харківській області надійшов лист-відповідь від 29.03.2018 р. на заяву (про звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених ч.2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"), тотожний за змістом листу від 22.02.2018 р.

Проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що згідно з п. 9-4 розділу VIII Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (норма діяла до 01.01.2016ч р.) платники єдиного внеску, зазначені у ст. 4 цього Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України № 1669 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон про ССВ) на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені статтями 25 і 26 Закону про ССВ за невиконання, несвоєчасне виконання, виконання не в повному обсязі обов'язків у зазначений період, до платників єдиного внеску, які не пізніше тридцяти календарних днів, що настають за днем закінчення антитерористичної операції, подають до контролюючого органу заяву та сертифікат Торгово-промислової палати України, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, де здійснювалася АТО (Закон № 1669), визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом для списання безнадійного боргу.

Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО, затверджений розпорядженням № 1053, діяв з 30.10.2014 до 04.11.2014 р. (дію зупинено розпорядженням № 1079).

Розпорядженням № 1275 затверджено остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО, та визнано такими, що втратили чинність, деякі розпорядження Кабінету Міністрів України, зокрема розпорядження № 1053 та № 1079.

Водночас Законом № 911 внесено зміни до Закону № 1669, зокрема виключено пп.8 п.4 ст. 11 Закону № 1669, в якому скасовано норму, зазначену в п. 9-4 розділу VIII Закону про ЄСВ, щодо звільнення від виконання обов'язків, передбачених частиною другою ст. 6 Закону про ЄСВ, платників єдиного внеску, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася АТО.

Отже, з 01.01.2016 р. законодавством про єдиний внесок не передбачено особливих умов щодо виконання обов'язків платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де здійснювалася АТО.

Таким чином, якщо фізичною особою-підприємцем у період з 30.10.2014 року по 04.11.2014 року (дія розпорядження № 1053) та в період з 02.12.2015 року по 31.12.2015 року (період між дією розпорядження № 1079 та набранням чинності Закону № 911) заява і сертифікат Торгово-промислової палати України до контролюючого органу не надавались, підстави для визнання недоїмки з єдиного внеску безнадійною та такою, що підлягає списанню, відсутні.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що після проведення реєстраційної дії щодо зміни місця проживання фізичною особою - підприємцем ФО-П ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області у тридцяти денний термін не надано відповідну заяву платника єдиного внеску та сертифікат Торгово-промислової палати України, у зв'язку з чим борг зі сплати єдиного внеску є правомірним та таким, що підлягає сплаті.

Наданий ФО-П ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) сертифікат Торгово-промислової палати України від 20 лютого 2018 року № 97/12.1-17- 03 не дає підстав для скасування вимог про сплату боргу з єдиного внеску, оскільки, у період з 30.10.2014 року по 04.11.2014 року (дія розпорядження № 1053) та в період з 02.12.2015 року по 31.12.2015 року (період між дією розпорядження № 1079 та набранням чинності Закону № 911), заява і сертифікат Торгово-промислової палати України у тридцятиденний термін не надано до контролюючого органу.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати та сплачувати єдиний внесок та подавати звітність до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника у строки, порядку та за формою, що зазначені законодавством (пункти 1 та 4 частини другої ст. 6 Закону про ЄСВ).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 ст.9 цього Закону).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом про ЄСВ, є недоїмкою (п.6 частини першої ст. 1 Закону).

Сума недоїмки стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина третя ст. 25 цього Закону).

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (частина 16 зазначеної статі).

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заборгованості зі сплати єдиного внеску у ФО-П ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) відсутні.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачем не доведено протиправності дій посадових осіб ДФС та незаконності винесених вимог про сплату боргу, а отже позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61023, код НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування вимоги - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення у повному обсязі складено 25 червня 2018 року.

Суддя Зінченко А.В.