Справа № 133/2550/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 133/2550/17

Головуючий у 1-й інстанції: Проць В.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

19 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до заступника начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Козятинської міської ради Вінницької області ОСОБА_4 про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року позивач - ОСОБА_3 звернулась до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до заступника начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Козятинської міської ради Вінницької області ОСОБА_4 про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1 від 11.12.2017 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за ч. 5 ст. 96 ОСОБА_5, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області рішенням від 04 квітня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що твердження ОСОБА_3 викладені в позові про те, що відповідач примусив її підписати документи і що вона нічого не будувала на прибудинковій територїї, спростовуються наданими відповідачем та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а також, поясненнями свідків. Інших доказів, які б давали суду підстави вважати дії відповідача не правомірними та скасувати прийняте ним рішення стороною позивача суду не було надано, а тому підстави для задоволення позову були відсутні.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги позивач зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає скасуванню, з тих підстав, що земельна ділянка (територія) не забудовувалася, сараї навпроти її житлового будинку № 55 по вул. 8-мій Гвардійській в м. Козятині були побудовані вже давно, а також, що відповідачем було порушено процедуру накладення на неї штрафу. Відповідачем також було порушено строки визначені статтею 38 ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.11.2017 року громадянин ОСОБА_6 звернувся до Козятинського міського голови з проханням прийняти міри відносно громадянки ОСОБА_7, яка з його слів самовільно влаштувала будівництво гаража на прибудинковій території будинку по вул. 8-а Гвардійська в м. Козятині

На зазначене звернення, Козятинський міський голова розпорядженням № 947 від 28.11.2017 року, створив відповідну комісію та доручив відповідачу проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та благоустрою території.

29.11.2017 року заступником начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Козятинської міської ради ОСОБА_4 було виписано направлення для проведення перевірки.

08.12.2017 року відповідачем разом з провідним спеціалістом з питань благоустрою Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_8, було проведено перевірку на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на місці, за результатом якого було встановлено, що донька ОСОБА_7 - ОСОБА_3 у 2017 році, самовільно, власними силами, не набувши право на земельну ділянку і без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1) без відповідно затвердженої проектної документації, на прибудинковій території житлового будинку, що знаходиться по вул. 8-мій Гвардійській, 55 розпочала будівельні роботи з реконструкції сараїв, із збільшенням їх геометричних розмірів в гараж. Документів, що підтверджують право на виконання будівельних робіт та право власності на земельну ділянку, громадянка ОСОБА_3 не надала, чим порушила вимоги ст.ст. 34 та 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 (в редакції від 26 серпня 2015 р. № 747). Даний акт позивач отримала 08.12.2017 року, про що свідчить її підпис в даному акті.

Також, 08.12.2017 року відповідач склав на позивача припис №1-1 від 08.12.2017 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, копію якого позивач отримала, про що розписалась і на підтвердження його виконання подала відповідачу власноруч написану письмову заяву від 08.12.2017 року про зупинення будівельних робіт по реконструкції сараїв в гараж. Також, відповідачем 08.12.2017 року було складено припис №І-2 від 08.12.2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, який позивач так і не виконала, оскільки не надала йому документів на право на земельну ділянку, на якій робилась реконструкція і не надала повідомлення про початок будівельних робіт, що підтверджується копією даних документів, а також копією повідомлення начальника відділу майнових ресурсів Козятинської міської ради №4 від 03.01.2018 року, з якої встановлено, що земельна ділянка для індивідуального гаражного будівництва з прибудинкової території будинку № 55 по вул. 8-ма Гвардійська не виділялась, копії яких були надані відповідачем разом із фотокартками, на яких відбувалась реконструкція двох сараїв в гараж із збільшенням їх геометричних розмірів, перекриття новим дахом, добудовою стін з блоків та в'їзної брами.

11.12.2017 року, при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення, відносно позивача було винесено постанову №1, з якої встановлено, що позивач була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 96 ч. 5 ОСОБА_5 за те, що вона у 2017 році, самовільно, власними силами, не набувши право на земельну ділянку і без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), без відповідно затвердженої проектної документації, на прибудинковій території житлового будинку, що знаходиться по вул. 8-мій Гвардійській, 55 розпочала будівельні роботи з реконструкції сараїв, із збільшенням їхнього геометричних розмірів в гараж і на позивача з врахуванням обставин справи було накладено мінімальний штраф, визначений відповідною частиною статті ОСОБА_5.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_7, що її дочкою та знайомими власними силами було побудовано стіни до двох сараїв, змонтовано новий дах та в'їзні двері для використання їх, як гаражу та згідно пояснень свідка ОСОБА_9, при розгляді матеріалів права позивача не порушувались, оскільки вона з ними ознайомлювалась, про що розписувалась в протоколі про адміністративне правопорушення, чим визнавала свою провину.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та притягнення винних у порушенні законодавства у сфері містобудування осіб до відповідальності врегульовані Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі-Закон України №3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок №553), Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР (далі - Закон України №208/94-ВР).

У відповідності до ч.1 та 4 ст.41 Закону України від 17.02.2011 року № 3038 «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі-Закон № 3038-IV) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 553), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі Порядок № 553), встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно пункту 1 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктом 7 Порядку №553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є зокрема звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Пунктами 16,17 Порядку №553 передбачено, що за результатами державного архітектурно - будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно - будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно п.20 Порядку №553 протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Відповідно до статті 9 Закону України від 20.05.1999 № 687-XIV "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За правилами ст.26 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування

Згідно з п.1 ч.1 ст.34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється (ч.8 ст.39 Закону №3038-VI).

Таким чином, аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що здійсненню будь-якого з видів будівельних робіт, передує повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт. А експлуатація закінченого об'єкта будівництва дозволяється тільки після прийняття його в експлуатацію.

Відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, передбачена статтею 96 ОСОБА_5.

Так, ч.5 ст.96 ОСОБА_5 встановлено, що виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, визначає Порядок накладання штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244 (далі Порядок №244).

Згідно пункту 9 Порядку №244 про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Водночас у пункті 10 Порядку №244 зазначено, що уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування.

Пунктом 16 Порядку №244 встановлено, що справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі-справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Згідно з пунктом 17 Порядку №244 справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Відповідно до пункту 19 Порядку №244 доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

За правилами ст. 251 ОСОБА_5 доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом першої інстанції 08.12.2017 року відповідач склав на позивача припис №1-1 від 08.12.2017 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, копію якого позивач отримала, про що розписалась і на підтвердження його виконання подала відповідачу власноруч написану письмову заяву від 08.12.2017 року про зупинення будівельних робіт по реконструкції сараїв в гараж.

Так, згідно пояснень свідка ОСОБА_7, що її дочкою та знайомими власними силами було побудовано стіни до двох сараїв, змонтовано новий дах та в'їзні двері для використання їх, як гаражу, що також підтверджується наданими відповідачем фотографіями, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що твердження ОСОБА_3 викладені в позові про те, що відповідач примусив її підписати документи і що вона нічого не будувала на прибудинковій територїї, спростовуються наданими відповідачем та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а також, поясненнями її ж матері.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача, про те, що відповідачем порушено строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, визначеного ст. 38 ОСОБА_5, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 38 ОСОБА_5 адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Наведені правові норми дають підстави для висновку, що виявлення адміністративного правопорушення - це сформована думка (твердження) органу (посадової особи) про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, яке виражається у складанні відповідного протоколу про адміністративне правопорушення у передбачених на це випадках.

Враховуючи, що днем складення протоколу про адміністративне правопорушення є 08.12.2017 року, а датою винесення оскаржуваної постанови є 11 грудня 2017 року, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем винесено постанову про притягнення ОСОБА_3, до адміністративної відповідальності у межах строку, визначеного ст. 38 ОСОБА_5.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення № 3 від 08.12.2017 року відповідач діяв у спосіб, на підставі, та у межах повноважень, що встановлені законом, правомірно застосував санкції за не виконання суб'єктом містобудування вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_10 ОСОБА_11