Справа № 814/1439/17
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2018 р. № 814/1439/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбуд-2", вул. 28 Армії, 9-Б, м. Миколаїв, 54018
до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Гмирьова, 1, м. Миколаїв,54028
про:визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень від 12.07.2017 № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2,

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУД 2» (надалі Товариство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати прийняте 12.07.2017 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області (надалі Управління або відповідач) податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1;

визнати протиправним та скасувати прийняті 12.07.2017 Управлінням податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог Товариство вказало не доведеність відповідачем фактів порушення позивачем вимог податкового законодавства та, відповідно, на протиправність прийнятих податкових повідомлень-рішень.

У відзиві на позовну заяву (т. спр. 3, арк. 100-104) Управління вказало, що проведеною перевіркою було встановлено заниження Товариством податку на прибуток на податку на додану вартість, наслідком чого стало відповідне збільшення Управлінням сум податкових зобовязань позивача.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

З 31.05.2017 по 21.06.2017 посадові особи Управління провели документальну планову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, в тому числі з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.05.2014 по 31.03.2017, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2017, результати якої оформили актом від 29.06.2017 № 679/14-29-14-02/01273071 (надалі Акт, т. спр. 1, арк. 26-134).

Відповідно до висновків Акта, позивач порушив:

підпункт 14.1.54 пункту 14.1 статті 14, пункт 44.2 статті 44, підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункти 138.1, 138.2 статті 138, підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на 97 926 грн.;

пункти 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункти 200.1, 200.2 статті 200, пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за липень, серпень, грудень 2014 року, березень, червень, серпень, листопад, грудень 2015 року, червень-грудень 2016 року на загальну суму 566 876 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 12.07.2017 № НОМЕР_1 (надалі Рішення № 1, т. спр. 1, арк. 22, 24) Управління збільшило суму податкового зобовязання Товариства з податку на прибуток на 97 926 грн. та, на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, застосувало штраф в сумі 24 482 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 12.07.2017 № НОМЕР_2 (т. спр. 1, арк. 23, 25) Управління збільшило суму податкового зобовязання Товариства з податку на додану вартість на 566 876 грн. та, на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, застосувало штраф в сумі 141 719 грн.

Висновки про заниження податку на прибуток (Рішення № 1) Управління обґрунтувало доводами про безпідставне включення Товариством до витрат, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, суми 544 037 грн.

Сума 544 037 грн. складається з:

332 996 грн. вартість будівельно-монтажних робіт (ТОВ «АСТЕКС ГАРАНТ»);

167 736 грн. вартість будівельно-монтаж робіт (ТОВ «ІГЛ ГРУП»);

43 305 грн. вартість будівельних матеріалів (ТОВ «УКРЕНЕРГОТЕРМ»).

Як вказано на стор. 17 Акта, позивач не довів реальне та фактичне придбання товарів, робіт (послуг).

На думку суду, твердження відповідача про допущені позивачем порушення є безпідставними.

Вказаний в Акті підпункт 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, що була чинною у 2014 році) містить визначення доходів з джерелом їх походження з України. По-перше, ця норма є нормою-дефініцією, а не нормою-правилом, тому платник податків не міг її порушити. По-друге, в Акті не зазначено, що заниження Товариством податку на прибуток є результатом заниження доходів.

Як вказано у пункті 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу. Інформації про те, що показники податкових декларацій Товариства з податку на прибуток за 2013 рік не підтверджені даними бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат, Акт не містить.

Статтею 134 Податкового кодексу України встановлено, що є обєктом оподаткування податком на прибуток та яким чином він визначається; пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України визначено, які витрати враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, та їх склад; згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерсьвкого обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу; у підпункті 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України міститься заборона щодо включення до складу витрат витрат, не підтверджених відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

На стор. 13-19 Акта (« 3.1.2.1. Витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування») відповідач обмежився наведенням змісту вказаних вище норм, не зазначивши при цьому, якими доказами підтверджується факт їх порушення позивачем.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами» (надалі Порядок), акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм зокрема податкового законодавства; в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового законодавства (пункт 4 розділу ІІ); згідно з пунктом 5 розділу ІІ, факти виявлених порушень податкового законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, обєктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складення яких передбачено законодавством.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку встановлено зокрема:

результати документальної перевірки дотримання податкового законодавства групуються за окремими видами податків, зборів відповідно до затвердженого плану (переліку питань) перевірки (підпункт 1);

у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки (підпункт 2).

Згідно з визначенням, наведеним у Порядку, акт документальної перевірки службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового законодавства.

Відсутність в Акті обовязкової інформації, наявність якої могла би свідчити про факт завищення Товариством витрат на 544 037 грн., позбавляє цей документ доказової сили, тому суд дійшов висновку про те, що Акт не відповідає встановленим Кодексом адміністративного судочинства України вимогам щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Недоведеність відповідачем факту заниження Товариством податку на прибуток за 2014 рік на суму 97 926 грн. тягне за собою визнання протиправним та скасування Рішення № 1.

Доводи про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 566 876 грн. (Рішення № 2) викладені на стор. 27-118 Акта:

1. Сума 71 977 грн., постачальник ТОВ «ЮГПРОМПОСТАЧ», товар гравій керамзитовий, серпень 2016 року. Доводи Управління: не надано договір поставки; у видаткових накладних відсутня інформація про довіреності та про осіб, які отримували товари; в товарно-транспортних накладних не вказані ПІБ посадових осіб, що унеможливлює ідентифікацію учасників процесу транспортування товарів; постачальник не подав декларацію з податку на прибуток за 2016 рік, декларацію з плати за землю за 2016 рік, у нього відсутні основні засоби для здійснення господарської діяльності; «… спостерігається підміна товарів, а також … нереальність здійснення господарських операцій …»; податкова інформація не підтверджує «… здійснення господарських відносин …»; неможливо підтвердити факт відвантаження та перевезення товару, реальність здійснення господарських операцій (стор. 30-39).

2. Сума 66 599,20 грн., постачальник ТОВ «АСТЕКС ГАРАНТ», будівельні роботи (субпідрядник), грудень 2014 року. Доводи Управління: підрядник не подав декларацію з податку на прибуток за 2014 рік, декларацію з плати за землю за 2014 рік, фінансовий звіт субєкта малого підприємництва за 2014 рік; виконання відповідного обсягу робіт було неможливо без залучення інших осіб; «… спостерігається підміна товарів, а також нереальність здійснення господарських операцій …»; недостовірність доказів щодо допуску працівників ТОВ «АСТЕКС ГАРАНТ» на територію ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» (замовник); проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом фіктивного підприємництва та ухилення від сплати податків посадовими особами субєктів господарювання, контрагентом яких було ТОВ «АСТЕКС ГАРАНТ» (стор. 39-47).

3. Сума 52 842,65 грн., постачальник ТОВ «ЛИК ТРЕЙД», товар будівельні матеріали, вересень, жовтень 2016 року. Доводи Управління: не надано договір поставки; у видаткових накладних відсутня інформація про довіреності та про осіб, які отримували товари; в товарно-транспортних накладних не вказані ПІБ посадових осіб, що унеможливлює ідентифікацію учасників процесу транспортування товарів; постачальник не подав декларацію з податку на прибуток за 2016 рік, декларацію з плати за землю за 2016 рік, у нього відсутні основні засоби для здійснення господарської діяльності; неможливо підтвердити факт відвантаження та перевезення товару, реальність здійснення господарських операцій (стор. 47-52).

4. Сума 30 880,33 грн., постачальник ТОВ «ОСОБА_1 КОМПАНІ», товар будівельні матеріали, листопад 2016 року. Доводи Управління: аналогічні доводам в пункті 3 (стор. 52-57).

5. Сума 26 545,20 грн., постачальник ТОВ «НКТРЕЙД», будівельні роботи (субпідрядник), грудень 2016 року. Доводи Управління: аналогічні доводам в пункті 2 (за винятком інформації про кримінальне провадження). Додатково: у довідках про вартість виконаних будівельних робіт та в актах приймання виконаних будівельних робіт не вказано дату та номер договору; невідповідність придбаних товарів проданим послугам (стор. 57-65).

6. Сума 33 547,20 грн., постачальник ТОВ «ІГЛ ГРУП», будівельні роботи (субпідрядник), вересень 2014 року. Доводи Управління: аналогічні доводам в пункті 2. Додатково: посилання на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000209 за фактом фіктивного підприємництва (стор. 65-71). Згідно з наданим представником Управління листом Головного управління ДФС у м. Києві від 14.11.2017 № 40294/7/26-15-23-0329 (т. спр. 3, арк. 164), кримінальне провадження було закрито 05.07.2017 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).

7. Сума 93 344,80 грн., постачальник ТОВ «ДОРСТРОЙ», будівельні роботи (субпідрядник), травень, червень, серпень, листопад 2015 року. Доводи Управління: аналогічні доводам в пункті 2 (за винятком інформації про кримінальне провадження). Додатково: в довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат не вказані код ЄДРПОУ та реквізити договору, в акті приймання виконаних будівельних робіт не вказані код ЄДРПОУ, реквізити договору, найменування обєкту (стор. 71-84).

8. Сума 35 716,80 грн., постачальник ТОВ «ПАЛЛАДІУМ-М», будівельні роботи (субпідрядник), листопад, грудень 2014 року. Доводи Управління: аналогічні доводам в пункті 2, за винятком інформації про кримінальне провадження (стор. 84-94).

9. Сума 76 762,31 грн., постачальник ТОВ «РЕМС», будівельні матеріали, червень 2016 року. Доводи Управління: у видатковій накладній відсутня інформація про довіреність та про особу, яка отримала товар; в товарно-транспортних накладних не вказані ПІБ посадових осіб, що унеможливлює ідентифікацію учасників процесу транспортування товарів; проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000033 за фактом ухилення від сплати податків (стор. 94-98). Згідно з наданим представником Управління листом Головного управління ДФС у м. Києві від 21.09.2017 № 31744/7/26-15-23-0229 (т. спр. 3, арк. 165), кримінальне провадження було закрито 08.08.2016 на підставі частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

10. Сума 70 000 грн., постачальник ПрАТ «ІНЖЕНЕРНИЙ ЦЕНТР ТРАНСЗВУК», виконання будівельних робіт (підрядник), надання послуг, травень, жовтень 2015 року. Доводи Управління: неподання контрагентом позивача декларацій; відсутність можливості виконання робіт (стор. 98-111).

11. Сума 8 661 грн., постачальник ТОВ «УКРЕНЕРГОТЕРМ», будівельні матеріали, липень 2014 року. Доводи Управління: неподання контрагентом позивача декларацій; неможливість складення товарного балансу придбаних та реалізованих товарів; неможливість підтвердження фактів придбання товарів (стор. 111-114).

На думку суду, відповідна частина Акта не доводить факт завищення Товариством податкового кредиту.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 806/1033/17 (К/9901/3804/17), неістотні недоліки в оформленні первинних документів не можуть нівелювати їх правове значення та реальність господарської операції.

Суд відхилив доводи Управління про те, що відсутність у видаткових накладних, довідках про вартість виконаних будівельних робіт, актах приймання виконаних будівельних робіт певної інформації, що не перешкоджає можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, є підставою для заперечення факту такої операції.

В Акті відсутня інформація про те, що до складу податкового кредиту Товариство віднесло суми податку на додану вартість, що були сплачені в звязку з придбанням транспортних послуг, тому суд відхилив доводи відповідача в частині недоліків товарно-транспортних накладних як недоречні.

Факт неподання контрагентами позивача податкової звітності не є доказом порушення Товариством вимог Податкового кодексу України.

Твердження Управління про безпідставне декларування позивачем податкового кредиту в сумі 566 876 грн. зводяться до нереальності господарських операцій, при цьому висновок про порушення позивачем пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (яким заборонено віднесення до податкового кредиту сум, не підтверджених податковими накладними) суперечить змісту Акта.

Податковий кодекс України не містить визначення «нереальна господарська операція». У тому випадку, якщо, на думку контролюючого органу, результати перевірки платника податків свідчать про недійсність (нікчемність) правочину, він вправі, відповідно до підпункту 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, звернутися до суду з позовом про визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, повязаних із визнанням правочинів недійсними. а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

З урахуванням наведеного суд встановив безпідставність висновків Управління про заниження Товариством податку на додану вартість.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про протиправність Рішень відповідача та, відповідно, про задоволення позовних вимог.

Судовий збір розподіляється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 12, 19, 77, 139, 194, 241-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбуд-2" (вул. 28 Армії, 9-Б, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 01273071) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Гмирьова, 1, м. Миколаїв, 54028, ідентифікаційний код 39394277) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати прийняте 12.07.2017 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1.

3. Визнати протиправним та скасувати прийняте 12.07.2017 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління ДФС у Миколаївській області (вул. Гмирьова, 1, м. Миколаїв, 54028, ідентифікаційний код 39394277) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбуд-2" (вул. 28 Армії, 9-Б, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 01273071) судовий збір в сумі 12 465,05 грн., сплачений платіжним дорученням від 14.07.2017 № 200.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна