Справа № 818/1849/18
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 р. Справа № 818/1849/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Соколова В.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області) про визнання протиправним та скасування рішення, оформлене листом №М-5245-2536/21-18 від 02 травня 2018 року, про відмову в затвердженні Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області; зобов'язання затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області площею 2,0 га з кадастровим номером НОМЕР_2.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що при зверненні до відповідача з метою затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, їй було відмовлено, при цьому, проект землеустрою було погоджено у визначеному законом порядку. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та протиправною, оскільки Земельним кодексом України не передбачені такі підстави для відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідач у відзиві проти позову заперечував та зазначив, що він при розгляді заяви та наданні відповіді про неможливість її задоволення діяв відповідно до чинного законодавства, оскільки при зверненні позивачем не було дотримано всіх вимог чинного законодавства щодо надання у власність земельної ділянки (а.с.24-25).

Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.83).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, справа розглядається без участі представників сторін за наявними матеріалами справи, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у квітні 2017 року ОСОБА_1 зверталася до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Недригайлівської селищної ради (колишньої Кулішівської сільської ради) Недригайлівського району Сумської області за межами населеного пункту.

23.05.2017 позивачу було видано наказ ГУ Держгеокадастру у Сумський області від 23.05.2017 №18-3781/16-17-СГ про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.13).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області (а.с.30-70).

Вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було погоджено без зауважень, відповідно до Висновку від 11.10.2017 №6696/82-17 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.69).

17.04.2018 позивач через свого представника ОСОБА_3 звернулась до ГУ Держгеокадастру у Сумський області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.17).

Листом №М-5245-2536/21-18 від 02.05.2018 ГУ Держгеокадастру у Сумський області відмовлено в затвердженні проекту землеустрою та зазначено, що під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності повинно прийматись до уваги позиція органів місцевого самоврядування яка базується на принципах колегіальності. Згідно листа Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області №200 від 27.04.2018, селищна рада висловила свою позицію щодо непогодження відведення земельних ділянок громадянам на території Недригайлівської селищної ради (а.с.19).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 Земельного кодексу визначається порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частинами 8-9 зазначеної норми передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 -1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як було зазначено вище, проект землеустрою було погоджено належним чином згідно з Висновком від 11.10.2017 №6696/82-17 (а.с.69).

При цьому, лист ГУ Держгеокадастру у Сумській області №М-5245-2536/21-18 від 02.05.2018 не містить рішення з приводу вирішення питання, яке було підставою для звернення позивача.

Фактично відповідач не розглянув по суті звернення позивача щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а лише зазначив про наявність обставин, які не можуть бути підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою в розумінні ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що відмова ГУ Держгеокадастру у Сумській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, викладена у листі №М-5245-2536/21-18 від 02.05.2018 є необґрунтованою та протиправною.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, ГУ Держгеокадастру у Сумській області протиправно було відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, при цьому, відповідач посилається на підстави, не передбачені Земельним кодексом України чи іншими законодавчими актами.

Відповідач зобов'язаний затвердити позивачу проект землеустрою, або відмовити в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеному у рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15. В даному рішенні Верховний Суд вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

При цьому суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права є зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області вчинити дії щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності в порядку, встановленому законом.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. за квитанцією №20 від 11.05.2018 (а.с.4).

Таким чином, позивачу необхідно відшкодувати судові витрати в сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Сумській області.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, оформлене листом №М-5245-2536/21-18 від 02 травня 2018 року, про відмову в затвердженні Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, ) затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області площею 2,0 га з кадастровим номером НОМЕР_2.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, ).

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Соколов