Справа № 647/1190/18
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 р.м. ХерсонСправа № 647/1190/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитрієвої О.О.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

16 травня 2018 року ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі - позивач, ГУ ПФУ в Херсонській області) звернулося до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (надалі - відповідач, Відділ примусового виконання рішень), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 від 23.04.2018 року по виконавчому провадженню №56120140 про накладення на головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штрафу в розмірі 5 100,00 грн..

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 17 травня 2018 року дану адміністративну справу вирішено передати за підсудністю на розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Протоколом від 29.05.2018 року справу №647/1190/18 передано на розгляд судді Дмитрієвої О.О..

Ухвалою суду від 11.06.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено до розгляду на 20 червня 2018 року.

З огляду на матеріали справи позивач звернувся до суду даним адміністративним позовом, який мотивує наступним.

11.05.2018 року ГУ ПФУ в Херсонській області отримано постанову головного державного виконавця Огородника Є.І. від 23.04.2018 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання вимог виконавчого листа №647/2850, виданого 16.03.2018 року Бериславським районним судом Херсонської області про зобовязання ГУ ПФУ в Херсонській області провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії з 01.01.2016 року у процентному розмірі, що визначений до перерахунку пенсії з розміру грошового забезпечення , вказаного у довідці УМВС України в Херсонській області від 17.05.2017 №1856/19/01-2017, починаючи з 01 січня 2016 року.

Із винесенням постанови про накладення штрафу позивач не згоден, оскільки управлінням Фонду постанову Бериславського районного суду Херсонської області виконано у повному обсязі в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.

Різницю між розміром пенсії, нарахованої за рішенням суду та розміром пенсії, що фактично виплачена ОСОБА_3 загальною сумою 5467,29 грн. нараховано на додаткову відомість виплати пенсії 17 березня 2018 року та виплачено платіжним дорученням, про що ОСОБА_1 управлінням направлено інформацію до ВПВР УДВС головного територіального управління юстиції в Херсонській області листом від 03.05.2018 №4922/0316. Зазначив, що фактичне виконання судового рішення можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету, а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання прибув, заперечував у задоволенні позовних вимог. Письмового відзиву на позовну заяву суду не надав, зазначивши при цьому, що така була направлена на адресу суду поштою.

Станом на час розгляду справи, відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надходило.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що згідно листа ГУ ПФУ в Херсонській області на виконання вимог виконавчого листа №647/1190/18 виданого Бериславським районним судом Херсонської області різницю пенсії перераховано для виплати у розмірі 42334,19 грн. протягом 2019-2020рр.. Таким чином рішення суду ГУ ПФУ в Херсонської області виконано частково та з порушенням строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини.

16.03.2018 року на підставі рішення Бериславського районного суду Херсонської області ним видано виконавчий лист № 647/2850/17.

Позивач зазначив, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області проведено перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_3 з розміру грошового забезпечення, вказаного у довідці УМВС України в Херсонській області від 17.05.2017 року №1856/19/01-2017 з 01.01.2016, різницю в пенсії по перерахунку у сумі 1864,26 грн. за січень 2016р. нараховано та виплачено відомістю від 16.01.2018 року та різницю в пенсії по перерахунку загальною сумою 5467,29 грн. нараховано та виплачено відомістю від 17.03.2018 року. загальний розмір пенсії після перерахунку складає 3753,75 грн. Сума 42334,19 грн. перерахованої пенсії для виплати за період з 01.02.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується в такому порядку: з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно окремою сумою у розмірі 881,96 грн.; з 01.01.2020 щомісячно окремою сумою у розмірі 1763,92 грн.

05.04.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №56120140 за виконавчим листом виданим Бериславським районним судом Херсонської області 16.03.2018 року №647/2850/17. Пунктом 2 вказаної постанови постановлено, зокрема боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постанова ВП №56120140 від 05.04.2018 року отримана ОСОБА_1 управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області 20.04.2018 року

23.04.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 винесена постанова ВП №56120140, якою у звязку із невиконанням боржником рішення суду накладено на ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.. Зобовязано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Таким чином, позивач вважає, що ним фактично виконано в повному обсязі у добровільному порядку рішення суду ще до відкриття виконавчого провадження, а постанова державного виконавця про накладення на Управління штрафу за невиконання рішення суду винесена із порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 56120140 прийнята 05.04.2018, та відповідно до ч. 2 зазначеної постанови боржнику надано строк для її виконання - 10 робочих днів.

Згідно пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що рішення Бериславського районного суду Херсонської області № 647/2850/17 виконано частково, управлінням Пенсійного фонду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3, різницю пенсії нараховано та виплачено згідно відомості від 16.01.2018 та 17.03.2018 року. Сума перерахованої пенсії у розмірі 42334,19 грн. буде виплачена протягом 2019-2020 років.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст.18 Закону №1404).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно з ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Оскільки судом встановлено факт не повного виконання Управлінням вимог виконавчого листа № 647/2850/17, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість накладення державним виконавцем штрафу за невиконання виконавчого документу згідно постанови про накладення штрафу від 23.04.2018 № 56120140, а тому остання не підлягає скасуванню.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини «ОСОБА_4 про України» суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінитися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти змін у майбутньому. Суд констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені зміни.

Разом із тим, суд акцентує увагу на тому, що право на перерахунок пенсії позивача виникло на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей".

При цьому, Постанова Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103 жодним чином не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний суд в ухвалі від 02.05.2018 року у справі № 818/1076/18.

Крім того, су вважає твердженням позивача про те, що невиконання ГУ ПФУ у Херсонській області, як бюджетною установою, судового рішення через брак коштів не може бути підставою для накладення штрафу, з огляду на наступне.

Нормами статті 6 КАС України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

З огляду на викладене, посилання представника позивача на відсутність відповідного бюджетного асигнування, як на доказ поважності причин невиконання рішення суду, в частині виплати ОСОБА_3 перерахованої пенсії є необґрунтованими.

Із наведених вище мотивів суд також критично оцінює посилання представника позивача на практику Верховного суду України (постанови 30.06.2015 по справі №21-1044а15, від 20.10.2015 по справі №21-2630а15, від 02.02.2016 по справі №21-5118а15, від 24.01.2018 №405/3663/13-а) згідно якої невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки, як уже зазначалось судом вище, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт повного виконання рішення Бериславського районного суду Херсонської області, зокрема в частині виплати ОСОБА_3 перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Таким чином, рішення суду боржником не виконане добровільно та у межах встановленого державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження десятиденного строку, а тому остання не підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На час розгляду справи вимоги виконавчого документа № 647/2850/17 від 16.03.2018 року в повному обсязі не виконано.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, не довів неправомірність дій державного виконавця.

Натомість, наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

Згідно положень ст.. 139 КАС України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 241, ст.243-246, ст.287 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 11.5