Справа № 815/2541/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2541/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в якому позивач просить:

стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 30 695,00 (тридцять тисяч шістсот дев'яносто п'ять) гривень

Позов вмотивовано наступним.

26.11.2015 року згідно наказу Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 305о/с відповідно до п.9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 призначено з 07.11.2015 року начальником Любашівського відділу поліції ГУНП в Одеській області з присвоєнням спеціального звання підполковник поліції.

Відповідно до наказу № 162 о/с від 31.03.2016 року ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції. При звільнені зі служби в поліції вислуга років на день звільнення склала:

для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби 22 роки 07 місяців 14 днів;

на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги )- 04 роки 10 днів;

усього для призначення пенсії - 26 років 07 місяців 24 днів.

Станом на 31.03.2016 року мав право на отримання одноразової грошової допомоги при звільнені, вказана грошова допомога в розмірі 96 973 гривни 25 копійок виплачена 10 червня 2016 року.

Своєчасно одноразова грошова допомога виплачена не була.

З моменту звільнення 31.03.2016 року до моменту виплати одноразової грошової допомоги, а саме: до 10.06.2016 року період затримки складає 70 робочих днів.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду за захистом порушеного права.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою суду від 30.05.2018 року.

Вказана ухвала отримана відповідачем 05.06.2018 року, що підтверджується розпискою про вручення.

15.06.2018 року за вхід. №16878/18 канцелярією суду зареєстрований відзив на позов та заява з процесуальних питань (заява про залишення позову без розгляду за вхід. № 16879/18). Документи подані представником відповідача у строк, встановлений судом.

У заяві про залишення позову без розгляду за вхід. № 16879/18 відповідач вказує наступне.

По-перше: позивачем порушено строки звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Аналіз позовної заяви дозволяє стверджувати, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним адміністративним позовом слугувало нібито несвоєчасна виплата одноразової грошової допомоги при звільненні.

Позивач у своєї позовній заяві зазначає, що з ним зроблено розрахунки при звільненні, ще у 2016 році, але нібито несвоєчасно.

Тобто станом на червень 2016 року ОСОБА_1 знав, що з ним провели розрахунок, як він стверджує, несвоєчасно, а позов про порушення своїх прав він додав до суду лише у травні 2018 року.

Незрозуміло чому два роки позивач нічого не робив для поновлення своїх нібито порушених прав. Та в порушення ст. 122 КАС України через два роки подав позов.

Ухвалою суду від 25.06.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду відмовлено.

Відзив обґрунтовано наступним.

Позивач просить стягнути з ГУНП в Одеській області середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги 30695 грн. відповідно до ст. 116,117 Кодексу законів про працю України .

КЗпП України, яким позивач обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки виплати, регулює трудові відносини працівників підприємств та не підлягає застосуванню до правовідносин щодо проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13, передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб ( рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ).

Так, порядок проходження служби та звільнення позивача регулювалися спеціальним законодавством таким як: Закон України «Про Національну поліцію»; постанова КМУ від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»; Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач був звільнений з органів поліції наказом начальника ГУНП в Одеській області № 162 о/с від 31.03.2016 р. за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію».

Одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 нарахована відповідно до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» станом на 2016 рік.

Згідно абзацу 4 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб», виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

На підставі ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при звільненні зі служби позивачу була нарахована одноразова грошова допомога у розмірі 96 973 грн. 25 коп.

10.06.2016 року після надходження коштів з Національної поліції України переведено на особовий рахунок позивача суму одноразової грошової допомоги при звільненні 96 973 грн. 25 коп. із утриманням податків.

Необхідно зазначити, що ГУНП в Одеській області є бюджетною організацією. Фінансування проводиться з Державного бюджету через відповідні коди та класифікації.

Таким чином, розрахунок за вказаними заборгованостями знаходиться поза компетенцією ГУНП в Одеській області, а відноситься до компетенції Національної поліції України.

Отже, Головне управління вжило всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання щодо здійснення повного розрахунку із позивачем при звільненні, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

26.11.2015 року згідно наказу Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 305о/с відповідно до п.9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 призначено з 07.11.2015 року начальником Любашівського відділу поліції ГУНП в Одеській області з присвоєнням спеціального звання підполковник поліції.

Відповідно до наказу № 162 о/с від 31.03.2016 року ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції. При звільнені зі служби в поліції вислуга років на день звільнення склала:

для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби 22 роки 07 місяців 14 днів;

на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги )- 04 роки 10 днів;

усього для призначення пенсії - 26 років 07 місяців 24 днів.

10.06.2016 року на особовий рахунок позивача перераховано суму одноразової грошової допомоги при звільненні 96 973 грн. 25 коп. із утриманням податків.

З моменту звільнення 31.03.2016 року до моменту виплати одноразової грошової допомоги, а саме: до 10.06.2016 року період затримки складає 70 робочих днів.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ВИСНОВКИ СУДУ.

Конституція України

Частина 2 статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII

Стаття 102. Пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII

Стаття 9. Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393

Пункт 10. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Кодекс законів про працю України

Стаття 116. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Стаття 117. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100

Пункт 2. Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Приписами ч. 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у Постанові по справі № 806/1551/17 від 01.03.2018 року вказав:

«За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Слід зауважити, що непоширення норм Кодексу законів про працю України на поліцейських стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських зі служби в поліції (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.

В той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці поліцейських, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування норм статті 116 та 117 КЗпПУ як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення зі служби в поліції.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача щодо не поширення на спірні правовідносини норм КЗпП України.

Також судом встановлено, що на момент звільнення позивача та проведення із ним остаточного розрахунку була чинною і підлягала застосуванню постанова КМУ №393 від 17.07.1992р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», відтак, відповідач зобов'язаний був нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу при звільненні.

Однак, виплата грошової допомоги при звільненні здійснена 10.06.2018 року, тобто після спливу 70 робочих днів.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути відповідно до ст.117 Кодексу законів про працю України середній заробіток за весь період затримки розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Обчислення середньої заробітної плати, зокрема, у випадку вимушеного прогулу визначений Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Відповідно до абз.3 п.2 даного Порядку в усіх інших випадках збереження середньої заробітної плати (в т.ч. у випадку вимушеного прогулу) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

В силу вимог п.1.7 Інструкції № 499 при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 №518 від 04.05.2016 року середньоденне грошове забезпечення позивача становить 438,50грн. (17360,00грн.+8950,00грн.=26310,00грн./60 днів=438,50грн.) (а/с.13)

Середній заробіток у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні становить: 438,50 грн. (середньоденний заробіток) помножити на 70 днів (час затримки розрахунку з 31.03.2016 по 10.06.2016 - день виплати одноразової грошової допомоги) дорівнює 30695,00грн.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача компенсації за затримку виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 30695,00 гривень.

З огляду на прецедентну практику ЄСПЛ, вмотивовувати - наводити аргументи, докази, які пояснюють, виправдовують певні дії, вчинки тощо або доводять їх необхідність. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

В пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15.11.2007 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Відповідно до прецедентного права Суду, рішення судів і трибуналів повинні бути належним чином мотивовані. Ступінь цього обов'язку може варіюватися залежно від характеру рішення, що повинно бути визначено у світлі конкретних обставин справи (справа «Гарсія Руїз проти Іспанії» § 26).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 7, 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги - задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 30 695,00грн. (тридцять тисяч шістсот дев'яносто п'ять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1), адреса: АДРЕСА_1, телефон: (НОМЕР_2, E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

Головне управління Національної поліції в Одеській області (), адреса: вул. Єврейська, буд. 12, м. Одеса 65014, телефон:, E-mail:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.