Справа № 804/2321/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 травня 2018 року Справа № 804/2321/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 24.12.2014 року раніше призначеної пенсії та виплаті пенсії, виходячи з 70 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, загальний розмір яких складає 29 076,16 грн., а також одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 123 266,63 грн., відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 27.02.2018 року №19/194, які отримував на протязі 2013-2014 років, тобто на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 24.12.2014 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та виплатити пенсію, виходячи з 70 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, загальний розмір яких складає 29 076,16 грн., а також одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 123 266,63 грн., відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 27.02.2018 року №19/194, які отримував на протязі 2013-2014 років, тобто на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Ухвалою суду від 03.04.2018 року дану справу прийнято до провадження, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить задовольнити його позовні вимоги з 24.12.2014 року.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як випливає із заявленого предмету позовних вимог, позивач оскаржує дії відповідача щодо відмови у здійсненні йому перерахунку пенсії на підставі його заяви від 27.02.2018 року, з урахуванням певних отримуваних ним виплат протягом останніх 24 місяців служби, що передували звільненню, оскільки вважає, що такі виплати становили частину його грошового забезпечення та підлягали включенню до розміру пенсії на час її призначення з 24.12.2014 року. Просить зобов'язати відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії починаючи з 24.12.2014 року, однак до суду із позовною заявою звернувся лише 29.03.2018 року.

Таким чином, на момент звернення до суду із адміністративним позовом позивачем пропущено шестимісячний строк для захисту порушеного права у суді.

Між тим, позивачем не подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та не обґрунтовано поважність пропуску цього строку в позовній заяві, як і не надано доказів того, що строк звернення до суду не пропущено.

Разом з тим, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсії за період з 24.12.2014 року по даний час, тобто частина вимог про перерахунок та виплату пенсії ним заявлено в межах шестимісячного строку визначеного ст. 122 КАС України, що передує моменту звернення до суду, а тому позовні вимоги поза межами шестимісячного строку слід залишити без розгляду, а в решті адміністративний позов розглядати по суті.

Керуючись ст. ст. 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії з 24.12.2014 року по 26.08.2017 року включно, залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.5 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2