Справа № 682/211/18
Суддя: Мацюк Ю. І.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/211/18
Провадження № 2-а/682/26/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

з участю секретаря Хижавської О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції поліцейської роти № 2 УПП в Житомирській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого лейтенанта поліції поліцейського роти № 2 УПП в Житомирській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 219142 від 17 січня 2018 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП. В даній постанові зазначено, що він, позивач ОСОБА_1 17 січня 2018 року о 14 годині 25 хвилин на автодорозі Київ-Чоп 500 км. перевозив на напівпричепі марки CHALLENGER, державний номерний знак НОМЕР_1, перевізний вагончик, який за своєю висотою перевищує 4 м. та немав дозволу на перевезення вантажогабаритного вантажу, погодженого з органами Національної поліції, чим порушив п.п. 22.5, 2.1 (і) ПДР України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що висновок про великогабаритність вантажу та перевезення його без належного оформлення було зроблено інспектором в неналежний спосіб, а саме, лише шляхом візуального огляду вантажу. Інспектор не міг особисто вимірювати і визначати відповідність дотримання параметрів під час перевезення вантажу, оскільки визначати, чи відповідають габарити вантажу нормам можуть лише уповноважені співробітники Укртрансбезпеки, що мають відповідні знання, фах та обладнання. На підтвердження того факту, що інспектором було неналежно зафіксовано розмір вантажу, вказує на те, що у постанові не зазначено спосіб, у який інспектор заміряв вантаж.

Крім цього зазначає, що всупереч нормам Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, вимірювання вантажу не було здійснено на спеціально облаштованому місці розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Старший лейтенант поліції поліцейської роти № 2 УПП в Житомирській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 січня 2018 року старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 була винесена постанова серії БР № 219142 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1

Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху габаритно-ваговий контроль це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю; - перешкода для руху - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Згідно пункту 2.4-2. Правил дорожнього руху у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Згідно пункту22.5.ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів,рух транспортних засобів та їх составів у разі,коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодоромі Державтоінспекцією маршрутах -4,35м), за довжиною-22м (для маршрутних транспортних засобів -25м),фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т,на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах-до 46т), навантаження на одиночну вісь-11т (для автобусів, тролейбусів -11,5т),здвоєні осі-16т,строєні -22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т,здвоєні осі-18т,строєні -24т)або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на2м.

Згідно підпункту 7 пункту 2, пункту 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 27червня 2007року №879«Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі Порядок), місце здійснення габаритно-вагового контролю являється спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до пункту 18 Порядку за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху (а саме пункту 22.5.) необхідно обєктивно, шляхом проведення відповідних вимірювань, встановити факт переміщення транспортним засобом, зокрема у даному випадку, великогабаритного вантажу.

Однак, оскаржувана постанова не містить будь-якої інформації щодо того, яким чином старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 здійснювалося фактичне вимірювання габаритів вантажу та чи проводилося воно взагалі. Таким чином, відсутні відомості, які підтверджували б наявність вини позивача та свідчили б про факт скоєння ним адміністративного правопорушення у зв'язку з недотриманням вимог пункту 22.5. та пункту 2.1 (і) Правил дорожнього руху, якими встановлені правила дорожнього перевезення вантажів щодо їх габаритів та навантаження на вісь транспортного засобу.

Системний аналіз Правил дорожнього руху та Порядку дає підстави для висновку про те, що даний факт підлягає доведенню шляхом здійснення габаритно-вагового контролю, який регламентовано Порядком.

Відповідачем не вказано в оскаржуваній постанові конкретне вимірювальне обладнання, за допомогою якого здійснювались виміри вантажу, будь-яка інформація щодо повірки, атестації, отримання свідоцтва на вимірювальний прилад також відсутня.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, жодного з доказів, перелічених у статті 251 КУпАП, які містять фактичні дані, на основі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідач суду не надав. Відповідно до положень частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності дій по притягненню позивача до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог Правил дорожнього руху, відповідальність за яке встановлена ст.132-1 КУпАП, належним чином не встановлений і не доведений.

Керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 219142 від 17 січня 2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.