Справа № 495/7609/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 495/7609/17

Категорія: 12 Головуючий в 1 інстанції: Прийомова О.Ю.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Джабурія О.В.

суддів: Кравченко К.В. , Вербицька Н. В.

за участю секретаря - Філімович І.М.

за участю:

апелянта Саханова А.О.

представника відповідача Євчуке І.В. (довіреність від 09.01.2019 р.)

представника прокуратури Немцев Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.04.2018р. по справі № 495/7609/17 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , треті особи Військова прокуратура Білгород-Дністровського гарнізону про стягнення з суб`єкта владних повноважень грошових коштів компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

29 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати у розмірі 74312,90 грн., зазначені стягнення просив здійснити з реєстраційних рахунків військової частини НОМЕР_1 по КЕКВ 2111, 2112.

06.02.2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі. Зазначене клопотання представник Військової частини НОМЕР_1 обґрунтовував тим, що звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 зазначав, що на виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року по справі №2-а-608/11 військова частина НОМЕР_1 здійснила нарахування його грошового забезпечення на суму 516747,10 грн. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №495/364/17, на підставі вищевказаного розрахунку, допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 всієї суми нарахованого грошового забезпечення. Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2017 року постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року по справі №2-а-608/11 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. На підставі викладених обставин, просив суд зупинити провадження по даній справі, до набрання законної сили рішення по справі №2-а-608/11, оскільки вказане рішення породжує юридичні наслідки для сторін у вказаних провадженнях.

ОСОБА_1 заперечував проти заявленого клопотання, вказуючи, що вирішення питання про підстави та розмір компенсації витрати частини грошових коштів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати не залежить від прийняття будь-якого рішення у справі №2-а-608/11.

Представник третьої особи, Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону, в судовому засіданні клопотання відповідача підтримав, просив суд його задовольнити.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року клопотання представника відповідача про зупинення провадження по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Військова прокуратура Білгород-Дністровського гарнізону, про стягнення з суб`єкта владних повноважень грошових коштів компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати задоволено. Зупинено провадження по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Військова прокуратура Білгород-Дністровського гарнізону, про стягнення з суб`єкта владних повноважень грошових коштів компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, до набрання законної сили рішення по адміністративній справі №2-а-608/11 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової прокуратури Південного регіону України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, Міністерство оборони України, про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на вказане рішення. Апелянт просить скасувати увалу суду першої інстанції як таку, що прийнята передчасно, з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим є незаконною.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року по справі №2-а-608/11 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, а саме: зобов`язано військову частину НОМЕР_1 до отриманої позивачем за період служби заробітної плати (грошового забезпечення) (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2007 2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2007-2010 роки, одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят) до нарахувати та виплатити позивачу за період з 01.05.2007 року по 15 грудня 2010 року 10% надбавку до посадового окладу відповідно до додатку №40 постанови КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» від 09.03.2006 року №268; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити позивачу за період з 01.01.2008 року по 15 грудня 2010 року різницю між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Указ Президента від 23.03.2002 року №173/2002, від 05.05.2003 року №389/2003 постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2013 року) та розміром заробітної плати ( у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008 2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2008 - 2010 роки, одноразових й щомісячних винагород у тому числі на день свят), встановленими за новими умовами оплати праці, яка суттєва була зменшена.

Виконуючи рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року, військова частина НОМЕР_1 провела донарахування грошового забезпечення на суму 516747,1 грн.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2017 року у справі №495/364/17 на підставі вищевказаного розрахунку допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 всієї суми заборгованості по заробітній платі (грошовому забезпеченню) у розмірі 516747,1 грн.

Нарахування та виплата ОСОБА_1 відповідного доходу на загальну суму 516747,1 грн. відбулося на підставі виконання судових рішень Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року у справі №2-а-608/11 та від 10.05.2017 року у справі №495/364/17.

Як зазначає позивач, нараховані та виплачені йому суми грошового забезпечення за минулий час є доходом, що не був отриманий ним з вини військової частини НОМЕР_1 , то є підстави для компенсації, у зв`язку з чим й просить суд стягнути з відповідача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2017 року постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції прийшов до висновку, що обставини, які повинні бути дослідженні судом в даній справі, безпосередньо залежать від прийняття рішення судом по справі №2-а-608/11, оскільки саме рішення по справі №2-а-608/11 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової прокуратури Південного регіону України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, Міністерство оборони України, про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, породжує юридичні наслідки (права та обов`язки) по справі №495/7609/17, тому подальший розгляд даної справи є неможливими до набрання законної сили рішення по справі №2-а-608/11.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне. Судом встановлено, що спірні правовідносини в даній справі як наслідок виконання судових рішень Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року у справі №2-а-608/11 та від 10.05.2017 року у справі №495/364/17.

Як зазначає позивач, нараховані та виплачені йому суми грошового забезпечення за минулий час є доходом, що не був отриманий ним з вини військової частини НОМЕР_1 , а тому є підстави для компенсації, у зв`язку з чим й просить суд стягнути з відповідача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2017 року постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року по справі № 2-а-608/11 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як зазначав представник відповідача у відзиві наданому суду апеляційної інстанції, нараховані так виплачені ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за минулий час є тим самим доходом, що не був отриманий з вини військової частини НОМЕР_1 , у зав`язку з чим, на думку позивача, наявні всі підстави для компенсації втрати частини доходу у повній мірі. Водночас ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2017 року постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Наразі справа № 2-а-608/11 перебуває у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду. Враховуючи, що обставини, які повинні бути дослідженими судом у справі № 495/7608/17 безпосередньо залежать від прийняття рішення судом по справі № 2-а-608/11 породжує юридичні наслідки для сторін у вказаних провадженнях, подальший розгляд справи № 495/7609/17 об`єктивно є неможливим до вирішення справи № 2-а-608/11.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що лише дослідивши результат розгляду справи №2-а-608/11 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа військова прокуратура Південного регіону України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції матиме змогу повно та всебічно з`ясувати обставини справи, які мають суттєве значення для прийняття законного рішення у справі №495/7609/17.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду питання зупинення провадження у даній справі об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, рішення суду першої інстанції про зупинення провадження прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року у справі № 495/7609/17, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22.06.2018 року.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.