Справа № 817/1639/16
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2018 року м. Рівне №817/1639/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом"
доУправління державної архітектурно - будівельної інспекції у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція ДП НАЕК «Енергоатом» (надалі ДП НАЕК «Енергоатом») з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області (надалі Управління ДАБІ у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.09.2016 № 252, винесеного на підставі акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 583 від 20.09.2016 та визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.09.2016 року № 17-4.3/17, виданої за результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує невідповідністю припису №252 від 20.09.2016 та постанови №14-4.3/17 від 29.09.2016 про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; вимогам Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2011 № 466 «Деякі питання підготовчих і будівельних робіт»; пункту 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», що затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального-господарства України від 04.06.2014 №163 та листа Державного комітету України з будівництва та архітектури від 30.04.2003 №7/7-401.

Позивач зазначає, що на підставі направлення № 583 від 14.09.2016, відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 23.05.2011 №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління державної архітектурно-будівельного інспекції у Рівненській області ОСОБА_1 (надалі по тексту - головний інспектор) була здійснена позапланова перевірка приміщення готелю «Вараш».

В акті перевірки №583 від 20.09.2016 відображено, що ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП РАЕС протягом 2015 року проведено реконструкцію приміщень 1 поверху готелю «Вараш», про що свідчать копії дефектних відомостей №461/15, №412/15, №463/15. Проте, зміст зазначених відомостей відображає проведення саме поточного ремонту, а не реконструкції, як про це стверджує Відповідач.

Позивач стверджує, що у звязку із виробничою необхідністю, було прийнято рішення щодо проведення поточного ремонту приміщень, які знаходяться на 1 поверсі готелю «Вараш» та, відповідно, розроблені дефектні відомості №461/15, 412/15, №463/15 на їх поточний ремонт, який виконувався власними силами відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція ДП НАЕК «Енергоатом». Функціональне призначення та техніко-економічні показники, геометричні розміри, обєкта перевірки, а саме готелю «Вараш», після ремонту приміщень не змінилися. Також, на час виконання поточного ремонту не відбувалося призупинення експлуатації обєкта в цілому або його частин.

А отже, Позивач вважає, що оскільки роботи по поточному ремонту приміщень першого поверху готелю «Вараш», здійснювалися без призупинення, на час виконання робіт, експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності) та без зміни геометричних параметрів обєкта, то такі роботи не можна кваліфікувати як реконструкцію, а лише як поточний ремонт.

Крім того, Позивач не погоджується з правомірністю віднесення головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління державної архітектурно-будівельного інспекції у Рівненській області ОСОБА_1 приміщень, які знаходяться на 1 поверсі готелю «Вараш» до приміщень ІІІ категорії складності.

В звязку із вищевикладеним Позивач просить визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №252 від 20.09.2016 та постанову №17-4.3/17 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.09.2016.

Відповідач позов не визнав. В обґрунтування заперечення проти позовних вимог зазначив, що відповідно до частини 1, 2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на обєктах, що належать до І-ІІІ категорії складності, підключення обєкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

У відповідності до абз.4 п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», субєкти містобудування, які є замовниками будівництва обєктів ( разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на обєктах ІІІ категорії складності у розмірі девяноста мінімальних заробітних плат.

Згідно абз.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», обєктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні обєкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідач стверджує, що в даному випадку обєктом реконструкції приміщень готелю «Вараш» під кафе (кафетерій «Театральний») на майдані Незалежності, 3 в м.Вараш (Кузнецовську) Рівненської області, є частина приміщень готелю «Вараш», що в подальшому були реконструйовані під кафетерій. При цьому в розумінні абз.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» частина будівлі є обєктом будівництва, а будівельні роботи проведені в приміщенні готелю «Вараш» №124, 126, 127, 128, 129, 130-139 є капітальними.

В процесі розгляду справи ухвалою суду від 19.04.2017 по справі 817/1639/16 було призначено судову будівельно-технічну експертизу, а провадження у справі зупинено до закінчення експертизи.

Ухвалою суду від 03.03.2018 року провадження в адміністративній справі №817/1639/16 було поновлено.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з п.10 ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 2 ст.257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Дана адміністративна справа не відноситься до справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, що передбачені ч. 4 ст. 257 КАС України.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

В судове засідання 14.05.2018 відповідач не зявився. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.9 ст.205 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Дослідивши в судовому засіданні докази судом встановлено.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI), котрий спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно зі статтею 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

4) перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Так, на підставі направлення №583 від 14.09.2016 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області для проведення позапланової перевірки, відповідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23.05.2011 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління державної архітектурно-будівельного інспекції у Рівненській області ОСОБА_1 була здійснена позапланова перевірка приміщення готелю «Вараш».

Результати перевірки відображено у акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил №583 від 20.09.2016.

Із змісту Акту перевірки №583 від 20.09.2016 вбачається, що ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП РАЕС протягом 2015 року проведено реконструкцію приміщень 1 поверху готелю в приміщеннях №124, 126, 127, 128, 129, 130-139,під громадський заклад кафе (кафетерій «Театральний») шляхом зміни функціонального призначення приміщень готелю, без набуття права на виконання будівельних робіт, що є порушенням п.2 ч.1 ст.34 та ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Зазначено, що категорія складності обєкта ІІІ. Даний висновок був зроблений під час проведення перевірки головним інспектором будівельного нагляду відділу з нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_1.

Акт перевірки зі сторони Позивача було підписано із письмовими запереченнями, котрі були направлені до Управління ДАБІ у Рівненській області.

20.09.2016 відносно ДП «НАЕК «Енергоатом» було складено протокол про адміністративне правопорушення та видано припис № 252 від 20.09.2016 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил з вимогою привести обєкт будівництва реконструкції приміщень готелю «Вараш» під кафе (кафетерій «Театральний») на майдані Незалежності, 3 м. Вараш (м. Кузнецовськ) Рівненської області у відповідність до вимог п.2 ч.1 ст.34 та ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до 17.11.2016. З викладеним Позивач не погодився, про що було зазначено в протоколі.

29.09.2016 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління державної архітектурно-будівельного інспекції у Рівненській області ОСОБА_1 була винесена постанова №14-4.3/17 про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Відповідно до якої Позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.4, п.4 част.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 130 500 грн.

Відповідно до п.2.ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), на порушення якої посилається Відповідач, замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Відповідно ч.1. ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно абз.4, п.4 част.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», на підставі якої до Позивача застосовано штраф, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку виконання будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 № 466, будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (далі - декларація) або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорії складності.

У відповідності до п.3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», що затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального-господарства України від 04.06.2014 №163, реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку обєкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації обєкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

При цьому, відповідно до листа Державного комітету України з будівництва та архітектури від 30.04.2003 №7/7-401, поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об'єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).

З наявних в матеріалах справи доказів, а саме: дефектних відомостей №461/15, 412/15, №463/15 та аналізу вищенаведених нормативних актів суд встановив проведення в будівлі готелю «Вараш» саме поточного ремонту кількох приміщень першого поверху, а не комплекс ремонтно-будівельних робіт всієї будівлі.

Окрім того, беручи до уваги, твердження Відповідача , про те що частина будівлі готелю «Вараш», а саме частина приміщень 1 поверху, є обєктом будівництва, суд зазначає наступне.

Згідно з п.3.25 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад і зміст проектної документації на будівництво», що затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального-господарства України від 04.06.2014 №163, частина це визначена проектною документацією на реконструкцію, капітальний ремонт або технічне переоснащення частина будинку, будівлі, споруди.

У відповідності до абз.1 п.4.14 ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності обєктів будівництва», при розробленні проектної документації на реконструкцію, капітальний ремонт, технічне переоснащення частини існуючого обєкту або технічне переоснащення всього обєкту без повного призупинення його використання за функціональним призначенням категорію складності обєкта будівництва за такою документацією визначають без урахування категорії складності обєкта, що експлуатується.

З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку про те, що при реконструкції частини будівлі та розробці проектної документації категорію складності обєкта будівництва за такою документацією визначають без урахування категорії складності обєкта, що експлуатується.

За змістом статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Частиною 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та частиною 2 статті 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю віднесено також розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосування санкцій за ці правопорушення, зокрема, за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт.

Розмір штрафу за таке правопорушення залежить від категорії складності об'єкта будівництва (пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»).

З наведених норм слідує висновок, що вони встановлюють загальне правило визначення категорії складності обєкта будівництва (віднесення обєкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва). У випадках, же коли проектна документація на обєкт будівництва відсутня чи обєкт їй не відповідає, віднесення такого обєкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності належить до компетенції органу державного архітектурно-будівельного контролю.

З метою повного та всебічного вирішення справи, задля вжиття належних заходів із метою встановлення обставин щодо визначення виду робіт, здійснених позивачем у приміщеннях 1 поверху готелю «Вараш», ухвалою суду від 19.04.2017 у справі № 817/1639/16 було призначено будівельно-технічну експертизу.

Згідно експертного висновку від 16.11.2017 №2606, складеного за результатом експертизи, встановлено що у приміщеннях №124, 126, 127, 128, 129, 130-139 першого поверху готелю «Вараш», розташованого за адресою: майдан Незалежності, 3, м. Вараш, виконані ремонтні роботи по перенесенні і розбиранні перегородок (без втручання в несучі конструкції), встановленні та заміні дверних та віконних блоків, улаштуванні тамбурів, заміні радіаторів та проведено внутрішньо-ремонтні роботи (оздоблювальні, штукатурні та малярні) по підтриманні експлуатаційних якостей приміщень (без втручання в несучі конструкції). Дані роботи, виконані у 2015 році у приміщеннях №124, 126, 127, 128, 129, 130-139 першого поверху готелю «Вараш», розташованого за адресою: майдан Незалежності, 3, м. Вараш не відносяться до реконструкції, а відносяться до поточного ремонту, приміщення №124, 126, 127, 128, 129, 130-139 першого поверху готелю «Вараш», розташованого за адресою: майдан Незалежності, 3, м. Вараш, є обєктом проведення ремонтних робіт в існуючих приміщеннях та не є обєктом будівництва, що відноситься до ІІІ категорії складності.

Таким чином, за результатами будівельно-технічної експертизи встановлено, що виконані у приміщеннях 1 поверху готелю «Вараш» роботи не відносяться до робіт з реконструкції, на чому ґрунтуються оскаржувані припис та постанова, а є роботами з поточного ремонту на обєкті, що не відноситься до ІІІ категорії складності.

Відповідачем не надано жодних заперечень щодо проведеної експертизи та її висновків.

Судом досліджено результати експертизи і у суду не виникає сумнівів щодо повноти проведеного експертами дослідження та обґрунтованості висновків експертизи.

Інших доказів суду не надано.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для встановлення обставин, зазначених у ч.2 ст.73 КАС України у судовому засіданні досліджуються письмові, речові та електронні докази, висновки експертів, показання свідків (ч.2 ст.72 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач Управління ДАБІ в Рівненській області як субєкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які підтверджують правомірність прийнятих оскаржуваної постанови та припису в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх прийняття.

Виходячи з наданих статтею 245 КАС України повноважень, суд у разі задоволення позову може прийняти рішення, зокрема про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд бере до уваги частину 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція ДП НАЕК «Енергоатом» слід стягнути судовий збір в сумі 1957 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення від 06.10.2016 №372.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.09.2016 № 252.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.09.2016 року № 17-4.3/17.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області (вулиця 16 Липня, 38, Рівне, Рівненська область, 33028) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція ДП НАЕК «Енергоатом» (м.Вараш, Рівненська область, 34400, ) судовий збір в сумі 1957 грн. ( одна тисяча дев'ятсот пятдесят сім грн) .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.