Справа № 461/3014/18
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3014/18
Провадження №2-а/461/260/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 79058, м. Львів, вул. Сосюри, 46/40, РНОКПП НОМЕР_1) до Львівської митниці Державної фіксальної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просить скасувати постанову Львівської митниці ДФС Україниу справі про порушення митних правил № 1462/20900/18 від 27.03.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що правопорушення, передбачене ст. 470 МК України не є триваючим, оскільки вважається вчиненим від дня перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, відтак вказує, що правопорушення вчинене 14.01.2016 року, а постанова про порушення митних правил №1462/20900/18 прийнята 27 березня 2018 року, тобто на момент винесення оскаржуваної постанови, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення. Просить позов задоволити.

У позові ОСОБА_2, серед іншого, просить також поновити строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 1462/20900/18 від 27.03.2018 року, мотивуючи тим, що оскаржувану постанову отримав засобами поштового звязку лише 23.04.2018 року, а відтак вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За положенням ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 27 березня 2018 року у відсутності ОСОБА_2, позивач стверджує, що отримав постанову засобами поштового звязку 23 квітня 2018 року та оскаржив її до Галицького районного суду м. Львова 26 квітня 2018 року.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк звернення з адміністративним позовом до суду, а тому необхідно поновити строк для звернення до суду за захистом його прав.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 04 травня 2018 року о 09:50 год.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2018 року розгляд справи відкладено на 12:30 год. 18 травня 2018 року, у зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

18 травня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вказує, 04.01.2016 року що ОСОБА_2 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Mercedes-benz CLK 550», VIN № WDB2083741F143390, реєстраційний номер МТ0154 та не вивіз його у встановлений законодавством термін, та перевищив строк тимчасового ввезення більше, ніж на 10 діб, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.3 ст. 470 МК України. Представник відповідача вважає безпідставним твердження позивача, що правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України не відноситься до триваючих, і строки накладення адміністративного стягнення на момент винесення оскаржуваної постанови закінчились, оскільки ст. 467 МК України не визначає виключного переліку триваючих правопорушень.

Окрім того, представник відповідача, покликається на судову практику, зокрема вказує, що в ухвалах Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/34472/16 від 25.10.2017 року, у справі № К/800/15868/16 від 30.11.2017 року, у справі № К/800/10719/16 від 30.11.2017 року суд зазначає, що правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 МК України є триваючим, оскільки в даному випадку особа перебуває у безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обовязку. Просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 червня 2018 року розгляд справи відкладено на 09:15 год. 18 червня 2018 року, у зв'язку з неявкою в судове засідання учасників процесу.

Позивач та його представник не зявилися у судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак через канцелярію суду від представника позивача адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити /а.с. 46/.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не зявилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 03 березня 2018 року стосовно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 1462/20900/18 за ознаками порушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. Вказаний протокол про порушення митних правил було складено в зв'язку з тим, що ОСОБА_2 04.01.2016 року о 19 год. 40 хв. через пункт пропуску «Шегині-Медика» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України у митному режимі «транзит» транспортний засіб «Mercedes-benz CLK 550», VIN № WDB2083741F143390, реєстраційний номер МТ0154 (країна реєстрації Андорра). Однак, станом на 03 березня 2018 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщений, будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України позивач не надав /а.с. 8, 9/.

27 березня 2018 року заступником начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 винесено постанову у справі № 1462/20900/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. за перевищення більше, ніж на 10 діб встановленого ч.1 ст. 95 МК України строку доставки товару - автомобіля марки «Mercedes-benz CLK 550», VIN № WDB2083741F143390, реєстраційний номер МТ0154, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів /а.с. 6, 7/.

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема. Для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Стаття 467 МК України не визначає вичерпного переліку триваючих правопорушень.

Суд звертає увагу на те, щотриваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обовязків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обовязок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

ОСОБА_5 юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 розяснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх субєктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки тощо.

Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Частиною 3 ст.470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. Тривати дане правопорушення може від кількох днів до кількох років, а тому вважається формально закінченим з моменту фіксування такого митним органом у встановленому порядку.

Отже, днем виявлення такого правопорушення є фіксація в протоколі про порушення митних правил, і в силу ст. 467 МК України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня виявлення.

Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 491 МК України передбачено, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Враховуючи наведене, порушення, вчинене ОСОБА_2, є триваючим, у звязку із чим є формально закінченим з моменту його субєктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур та фіксації його в протоколі про порушення митних правил.

Суд звертає увагу на те, що факт перевищення ОСОБА_2 встановленого МК України строку доставки до митного органу транспортного засобу марки «Mercedes-benz CLK 550», VIN № WDB2083741F143390, реєстраційний номер МТ0154 відповідач виявив 03 березня 2018 року та зафіксував його в протоколі про порушення митних правил № 1462/20900/18.

Враховуючи, що будь-яких інших даних щодо більш раннього виявлення вчиненого позивачем правопорушення судом не встановлено, тому саме з вказаної дати необхідно починати відлік строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2018 року, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення вчинення ОСОБА_2 правопорушення, Львівська митниця ДФС прийняла постанову у справі про порушення митних правил № 1462/20900/18, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Таким чином, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України.

Відповідно до ст.ст.73,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що у діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП.

Керуючись ст.ст.90, 95, 192, 458, 460 МК України, ст.ст. 2, 6, 73, 76, 77,122, 139, 205, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Поновити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 79058, м. Львів, вул. Сосюри, 46/40, РНОКПП НОМЕР_1) строк на звернення до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1462/20900/18 від 27.03.2018 року.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 79058, м. Львів, вул. Сосюри, 46/40, РНОКПП НОМЕР_1) до Львівської митниці Державної фіксальної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зубачик Н.Б.