Справа № 804/1511/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2018 року Справа № 804/1511/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс Дніпро" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.09.2017 року № НОМЕР_1,-
27 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Адоніс Дніпро» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби) № НОМЕР_1 від 26.09.2017 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких податковим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення є необґрунтованим та безпідставним, оскільки податкові накладні на загальну суму 3 608 586 грн. не були зареєстровані в ЄРПН за червень 2017 року, у зв'язку з тим, що були помилково направлені до ЄРПН, через що не були відображені в податковій звітності за червень 2017 року.
Ухвалою суду від 19.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
20 квітня 2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Крім того було зазначено, що наявність податкових накладних в ЄРПН, що виписані постачальником товарів (послуг) на адресу їх отримувачів є безумовною підставою для включення цих операцій до податкових зобовязань.
04 травня 2018 року на адресу суду від ТОВ «Адоніс Дніпро» надійшла письмова відповідь на відзив, в якій зазначено, що в податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року позивачем було зазначено виключно дані, вказані у складених на підставі первинних документів ПН, а тому обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані у помилково складених ПН, фактично без факту здійснення господарських операцій, не підлягають відображенню в податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року.
Ухвалою суду від 18 травня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові та у відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв'язку з чим у задоволенні адміністративного позову просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.08.2017 року Офісом великих платників податків ДФС було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «Адоніс Дніпро» за червень 2017 року, за результатами якої складено ОСОБА_3 № 574-28-10-46-08-39803003 від 19.08.2017 року (далі ОСОБА_3 перевірки).
ОСОБА_5 перевірки встановлено порушення п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, що призвело до завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) Декларації з ПДВ за червень 2017 року на суму 3 608 586 грн.
26 вересня 2017 року Офісом великих платників податків ДФС було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.09.2017 року з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) із зазначенням суми завищеного відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 3 608 586,00 грн.
Правомірність винесеного Офісом ВПП ДФС податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року.
Відповідно до пункту 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Судом встановлено, що ТОВ «Адоніс Дніпро» протягом червня 2017 року здійснювало постачання товарів покупцям, у тому числі:
На виконання п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ «Адоніс Дніпро» на дату виникнення податкових зобовязань складено податкові накладні в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надіслано для реєстрації в ЄРПН, а саме: № 132 від 29.06.2017 року, № 126 від 29.06.2017 року, № 152 від 27.06.2017 року, № 127 від 27.06.2017 року, № 133 від 26.06.2017 року, № 131 від 26.06.2017 року, № 129 від 26.06.2017 року, № 125 від 23.06.2017 року, № 128 від 22.06.2017 року, № 130 від 20.06.2017 року, № 124 від 19.06.2017 року, № 139 від 29.06.2017 року, № 137 від 29.06.2017 року, № 136 від 27.06.2017 року, № 138 від 22.06.2017 року, № 134 від 21.06.2017 року, № 135 від 20.06.2017 року, № 151 від 30.06.2017 року, № 150 від 30.06.2017 року, № 147 від 30.06.2017 року, № 149 від 30.06.2017 року, № 148 від 22.06.2017 року, № 144 від 29.06.2017 року, № 142 від 27.06.2017 року, № 143 від 19.06.2017 року, № 141 від 16.06.2017 року, № 146 від 30.06.2017 року, № 120 від 30.06.2017 року, № 122 від 30.06.2017 року, № 123 від 20.06.2017 року, № 140 від 20.06.2017 року, № 121 від 27.06.2017 року, № 145 від 29.06.2017 року.
Зазначені податкові накладні були зареєстровані та прийняті податковим органом в ЄРПН 27.07.2017 року, що підтверджується квитанціями №1 від 27.07.2017 року.
Також, встановлено, що ТОВ «Адоніс Дніпро» були складені та надіслані до ЄРПН податкові накладні: № 88 від 29.06.2017 року, № 77 від 29.06.2017 року, № 73 від 27.06.2017 року, № 74 від 27.06.2017 року, № 70 від 26.06.2017 року, № 71 від 26.06.2017 року, № 72 від 26.06.2017 року, № 69 від 23.06.2017 року, № 68 від 22.06.2017 року, № 63 від 20.06.2017 року, № 49 від 19.06.2017 року, № 79 від 29.06.2017 року, № 78 від 29.06.2017 року, № 75 від 27.06.2017 року, № 67 від 22.06.2017 року, № 66 від 21.06.2017 року, № 64 від 20.06.2017 року, № 90 від 20.06.2017 року, № 114 від 30.06.2017 року, № 107 від 30.06.2017 року, № 83 від 30.06.2017 року, № 91 від 22.06.2017 року, № 93 від 29.06.2017 року, № 92 від 27.06.2017 року, № 108 від 19.06.2017 року, № 62 від 16.06.2017 року, № 110 від 30.06.2017 року, № 120 від 30.06.2017 року, № 112 від 30.06.2017 року, № 65 від 20.06.2017 року, № 89 від 20.06.2017 року, № 76 від 27.06.2017 року, № 80 від 29.06.2017 року.
Реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567.
За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах з УКТ ЗЕД: 8507. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.
Реєстрація вказаних податкових накладних залишилася зупиненою.
З позовної заяви та пояснень представника позивача встановлено, що податкові накладні: № 88 від 29.06.2017 року, № 77 від 29.06.2017 року, № 73 від 27.06.2017 року, № 74 від 27.06.2017 року, № 70 від 26.06.2017 року, № 71 від 26.06.2017 року, № 72 від 26.06.2017 року, № 69 від 23.06.2017 року, № 68 від 22.06.2017 року, № 63 від 20.06.2017 року, № 49 від 19.06.2017 року, № 79 від 29.06.2017 року, № 78 від 29.06.2017 року, № 75 від 27.06.2017 року, № 67 від 22.06.2017 року, № 66 від 21.06.2017 року, № 64 від 20.06.2017 року, № 90 від 20.06.2017 року, № 114 від 30.06.2017 року, № 107 від 30.06.2017 року, № 83 від 30.06.2017 року, № 91 від 22.06.2017 року, № 93 від 29.06.2017 року, № 92 від 27.06.2017 року, № 108 від 19.06.2017 року, № 62 від 16.06.2017 року, № 110 від 30.06.2017 року, № 120 від 30.06.2017 року, № 112 від 30.06.2017 року, № 65 від 20.06.2017 року, № 89 від 20.06.2017 року, № 76 від 27.06.2017 року, № 80 від 29.06.2017 року були складені на направлені до ЄРПН помилково, тобто без факту здійснення господарських операцій, з огляду на що жодних дій для їх розблокування та включення сум останніх до податкової декларації з ПДВ за червень 2017 року не вчинялось.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Суд зазначає, що у разі коли платником податку після реєстрації податкової накладної виявлено помилковість виписки такої накладної або інші недоліки законодавцем передбачено певний алгоритм дій для платників податків, направлених на усунення розбіжностей в податковому обліку платника у такому випадку.
Згідно пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року № 1307, у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.
Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.
У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.
Підпунктом 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України передбачено, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.
Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.
Таким чином, у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг, виявленого після завершення процедури реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, та з метою виправлення допущеної помилки платник податків має право згідно п. 192.1 ст. 192 ПК України скласти розрахунок коригування до помилково виписаної податкової накладної.
Разом із тим, суд зазначає, що у разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Згідно положень ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, (п.п. 201.16.2 п.201.16 ст. 201 ПК України).
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.3 п.201.16 ст. 201 ПК України).
З системного аналізу наведених норм вбачається, що за платником податків закріплено право надання додаткових документів та/чи пояснень на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, у разі зупинення контролюючим органом процесу реєстрації податкової накладної.
В свою чергу, виходячи з логічного тлумачення вказаних вище норм права слідує, що у випадку якщо податкова накладна виписана помилково та фактично господарська операція не відбулася, у випадку зупинення реєстрації накладної для відновлення реєстрації платник податків не має можливості надати будь-які додаткові документи чи пояснення на підтвердження правомірності формування такої податкової накладної, тому відповідно не може і не зобов'язаний вчиняти дії для її розблокування.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим п. 44.1 ст. 44 Кодексу.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України).
Отже, в декларації платником податку зазначаються дані, вказані в складеній на підставі первинних документів податковій накладній.
Таким чином, враховуючи те, що первинні документи, які містяться в матеріалах справи свідчать про те, що складені податкові накладні, реєстрація в ЄРПН яких зупинена, є помилковими, реалізація товару на вказану суму не відбулася, слід дійти висновку, що позивачем правомірно не завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 3 608 586,00 грн, та правомірно не відображено у податковій декларації за червень 2017 року податкове зобов'язання з ПДВ, визначеного на підставі податкових накладних, які були подані помилково та реєстрація яких фактично не була завершена.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 54 128,80 грн, згідно платіжного доручення №3035 від 12 березня 2018 року, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Адоніс Дніпро" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.09.2017 року № НОМЕР_1 - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.09.2017 року № НОМЕР_1.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 червня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1