Справа № 804/7195/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 червня 2018 року

Київ

справа №804/7195/16

адміністративне провадження №К/9901/21001/18, №К/9901/21002/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017 у складі судді Чередниченко В.Є. у справі №804/7195/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив:

1.1. визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Управління Держгеокадастру у П'ятихатському районі Дніпропетровської області щодо невидання наказу про прийняття позивача на роботу на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта з 26.04.2016;

1.2. зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровської області прийняти позивача на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта з 26.04.2016 та включити позивача до штату працівників Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровської області з 26.04.2016, видавши відповідний наказ;

1.3. вважати період часу з 26.04.2016 по теперішній час вимушеним прогулом;

1.4. зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області нарахувати позивачу заробітну плату головного спеціаліста - юрисконсульта за період часу з 26.04.2016 по теперішній час, тобто по час винесення судового рішень;

1.5. зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області виплатити позивачу заробітну плату головного спеціаліста - юрисконсульта за період часу з 26.04.2016 по теперішній час, тобто по час винесення судового рішення;

1.6. на підставі пункту 1 частини 2 статті 256 КАС України звернути негайне стягнення всієї суми заборгованості на користь позивача, який на даний час не має роботи, залишився без засобів до існування, припинив при оформленні на роботу в Управління Держгеокадастру в П'ятихатському районі Дніпропетровської області підприємницьку діяльність по наданню юридичних послуг;

1.7. зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області здійснити відповідні нарахування на нараховану позивачу заробітну плату та сплатити, як страхувальником, відповідні страхові внески до Пенсійного Фонду України на ім'я позивача.

2. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

3. Позивачем - ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2017, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

4. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху, скаржнику надано десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду документу, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі - 2425,28 грн., зазначення вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017 апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

6. Суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, виходив з того, що скаржник не вважається таким, що звільнений від сплати судового збору з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки трудові відносини між ним та відповідачем не мали місця. Крім того, судом апеляційної інстанції запропоновано скаржнику привести зміст заявлених ним вимог апеляційної скарги у відповідність положенням статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України. Приймаючи оскаржувану ухвалу про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції виходив з того, що до закінчення встановленого судом строку скаржник недоліки апеляційної скарги не усунув, тому, скарга підлягає поверненню на підставі частини 3 статті 189, частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційних скарг:

7. Позивач - ОСОБА_2, подав касаційні скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2017 про залишення апеляційної скарги без руху та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017 про повернення апеляційної скарги, в якій просить оскаржувані судові рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

8. Аргументи скаржника полягають у тому, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права. Зокрема, зазначає, що в силу вимог пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" його звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. Наголошує, що основним питанням заявлених ним позовних вимог є стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а решта вимог є похідними від основних. Стосовно невідповідності апеляційної скарги вимогам статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України, то скаржник вказує, що фактично просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, як передбачено пунктом 3 частини 1 цієї статті. Також, скаржником подані доповнення до касаційної скарги, в яких вказує про те, що ухвалою П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2017 по справі №190/1244/17-к зобов'язано П'ятихатський ВП Жовтоводського ВН ГУПН в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_2 стосовно колишнього головного спеціаліста з кадрових питань Управління Держгеокадастру в П'ятихатському районі ОСОБА_3

9. Відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

10. На обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що оскаржувані ухвали суду апеляційної інстанції прийняті з дотриманням норм процесуального права і підстави для їх скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, відсутні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

11. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція):

Стаття 6. Право на справедливий суд

"Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя".

12. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, далі - КАС України)):

Стаття 106. Вимоги до позовної заяви

"…3. &?н;…&g

Стаття 108. Залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви

"1. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

…3. Позовна заява повертається позивачеві, якщо:

1) позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху".

Стаття 187. Вимоги до апеляційної скарги

"…2. В апеляційній скарзі зазначаються:

…3) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції".

Стаття 189. Прийняття апеляційної скарги судом апеляційної інстанції

"…3. До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу".

Стаття 198. Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду

1. За наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін;

2) змінити постанову суду;

3) скасувати її та прийняти нову постанову суду;

4) скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі;

5) визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

13. Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, далі - Закон №3674-VI):

Стаття 5. Пільги щодо сплати судового збору

"1. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі".

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

14. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

15. Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013, заява №49069/11).

16. Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05).

17. Зокрема, стаття 106 КАС України визначала як одну з вимог до позовної заяви необхідність подання разом з нею позивачем документу про сплату судового збору, окрім випадків, коли його не належить сплачувати, тобто, у тому числі, у випадку якщо подання відповідного позову підпадало під пільги, визначені Законом України "Про судовий збір".

18. Аналіз пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що від сплати судового збору у всіх інстанціях звільняються позивачі по справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому, зазначений перелік справ, у яких позивач звільняється від сплати судового збору, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

19. Оскільки заявлені позивачем вимоги не стосувалися поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції з дотриманням норм процесуального права залишив апеляційну скаргу позивача без руху з підстав, передбачених частиною 3 статті 106 КАС України.

20. Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції надано вірну оцінку тій обставині, що трудові відносини між позивачем та відповідачем не виникли, тому доводи скаржника про те, що спір фактично стосується поновлення його на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу є безпідставними.

21. Також, з урахуванням системного аналізу норм пункту 3 частини 2 статті 187 та частини 1 статті 198 КАС України, вимоги апеляційної скарги повинні відповідати повноваженням суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду. Проте, вимоги апеляційної скарги позивача містять посилання на позовні вимоги, заявлені ним до суду першої інстанції, з доповненням їх змісту, що суперечить наведеним нормам процесуального права та суті апеляційного перегляду судових рішень.

22. Отже, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваних судових рішень правильно застосував норми процесуального права, а саме, частини 3 статті 106, пункту 3 частини 2 статті 187, частини 3 статті 189 КАС України і підстави для їх скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, визначені статтею 353 КАС України, відсутні.

23. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

24. З урахуванням наведеного, касаційні скарги ОСОБА_2 підлягають залишенню без задоволення, а оскаржувані ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2017 та від 09.10.2017- залишенню без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

25. Касаційні скарги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

26. Ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2017, від 09.10.2017 у справі №804/7195/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

27. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич,

Судді Верховного Суду